Справа № 420/5023/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -
ВСТАНОВИВ:
До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2026/000037/1 від 12.02.2026 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2026/000085 від 12.02.2026 року.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.
Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.
З відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Між ТОВ «ОДЄТЕКС» та компанією «SOLTEX PETROPRODUCTS» укладений контракт №SP/1605 від 16.05.2023 року, за яким компанія «SOLTEX PETROPRODUCTS» зобов`язується передати у власність покупця, а покупець погоджується прийняти та оплатити товар: полімерні матеріали. Вартість кожної окремої партії Товару встановлюється Сторонами в Проформі-інвойсі. Ціни на Товар фіксуються в Доларах США за тонну і включають вартість упаковки, пакувальних матеріалів (включаючи піддони), навантаження, маркування і експортні мита в країні Продавця, якщо такі є. Продавець зобов`язується виготовити і здійснити поставку Товару Покупцю протягом не більше ніж 90-та календарних днів. Здійснення поставки Товару прирівнюється до моменту поставки, яким є дата навантаження Товару на транспортний засіб (в тому числі, але не виключно, на борт судна) на адресу Покупця. Умови поставки обумовлюються сторонами згідно з Міжнародними правилами ІНКОТЕРМС-2010 і вказуються в інвойсах по поставці кожної окремої партії Товару, якщо інше не погоджено в спеціальних додаткових доповненнях чи додатках до даного Контракту. Номенклатура, кількість, інші спеціальні дані, так само як і Проформа інвойс в цілому вважаються погодженими у випадках: а) оплати передоплати Покупцем з посиланням на номер та дату такого Інвойсу, або б) в випадку направлення Покупцем на адресу Продавця достатнього повідомлення про погодження Інвойсу. Платіж по даному Контракту повинен бути здійснений в доларах США на рахунок Продавця на умовах обумовлених в Проформі інвойс. Якщо не було вказаного іншого, партія Товару поставляється на умовах CIF Romania. Продавець відповідає за належне пакування і достатнє маркування Товару, що включено до його вартості. Відвантажувальними документами по кожній окремій партії Товару, що продається за даним Контрактом є: - коносамент; - інвойс; - пакувальний лист; - копія експортної декларації. Контракт вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до закінчення виконання ними взаємних обов`язків по даному Контракту.
Додатковою угодою від 29.12.2024 року №1 до Контракту №SP/1605 його дію продовжено до 31.12.2026 року.
Компанією «SOLTEX PETROPRODUCTS LTD» 16.10.2025 року направлено позивачу проформу інвойс №РІ2025-26-194, яким встановлюється загальна кількість товару – 24 тонни, а саме: calcium carbonate (FMB) – ER37, загальна вартість товару 11040 доларів США, визначено порт відвантаження продавцем товару та умови поставки: FOB NHAVA SHEVA.
Позивач 04.11.2025 року здійснив грошовий переказ на користь «SOLTEX PETROPRODUCTS LTD» у сумі 11040 доларів США, що дорівнює 100 % вартості товару, встановленою проформою інвойсом від 16.10.2025 року №РІ2025-26-194.
Компанією «SOLTEX PETROPRODUCTS LTD» 06.12.2025 року сформований комерційний інвойс №EXP/SIL/106/25-26 на відвантажену кількість та вартість товару, а саме: у загальній кількості 24 тонни, загальною вартістю товару 11040 доларів США. Товар упаковано у 960 мішків по 25 кг кожний, палетовані та упаковані у 20 піддонів у одному контейнері під №FBIU0437895. Поставка здійснюється на умовах: FOB HAZIRA, INDIA. Продавцем використано дерев`яні піддони, які входять у вартість товару.
«SOLTEX PETROPRODUCTS LTD» складено пакувальний лист на Товар, а саме: calcium carbonate (FMB) – ER37, у загальній кількості 24 тонни, який упаковано у 960 мішків по 25 кг кожний, палетовані та упаковані у 20 піддонів у одному контейнері під №FBIU0437895. Зазначено, що поставка здійснюється на умовах FOB HAZIRA, INDIA. Окрім того, вказано, що продавцем використано дерев`яні піддони, які входять у вартість товару.
У подальшому, продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, страхування Товару, у порт призначення: HAZIRA, INDIA, що підтверджується, зокрема, коносаментом №JPL/S/25-26/4160.
ТОВ «СУПРАМАРІН», забезпечило перевезення вищевказаного Товару на підставі Договору №2005-48/20sm, на адресу покупця, ТОВ «ОДЄТЕКС», за маршрутом HAZIRA, INDIA – Одеса, Україна, що підтверджується коносаментом №JPL/S/25-26/4160, міжнародною автотранспортною накладною (CMR) від 12.02.2026 року; рахунок на оплату від 11.02.2026 року №364; довідкою про транспортні витрати від 12.02.2026 року №1202/20.
ТОВ «ОРІКС ЮГ», діючи в інтересах позивача на підставі договору-доручення №СМ-28 на здійснення митного оформлення вантажів, 12.02.2026 року подано до Одеської митниці митну декларацію №26UA500500004328U7 для здійснення митного оформлення товару: поліпропілен в первинній формі: (FMB)ER37 - 24000 кг. Поставляється в промисловій упаковці (мішки місткістю 25 кг) та призначений для використання у якості домішки при виробництві виробів з поліпропілену, з метою зменшення собівартості продукції. Використовується у власному виробництві. Виробник SOLTEX PETROPRODUCTS LTD; Торговельна марка SOLTEX; Країна виробництва IN. Позивач визначив митну вартість товару за першим (основним) методом - за ціною контракту.
Для підтвердження митної вартості товару разом з митною декларацією №26UA500500004328U7 декларантом надано наступні документи: контракт від 16.05.2023 року №SP/1605; додаткова угода від 29.12.2024 року №1; проформа інвойс від 16.10.2025 року №РІ2025-26-194; комерційний інвойс від 06.12.2025 року №EXP/SIL/106/25-26; пакувальний лист від 06.12.2025 року; сертифікат аналізу від 06.12.2025 року; інформацію про товар від 06.12.2025 року; платіжну інструкцію від 04.11.2025 року №451; лист повідомлення від 06.12.2025 року №106/2025-2026; коносамент №JPL/S/25-26/4160; CMR від 12.02.2026 року; генеральний договір транспортного експедирування від 20.05.2020 року №2005-48/20sm; рахунок на оплату від 11.02.2026 року №364; довідку про транспортні витрати від 12.02.2026 року №1202/20; довідка про склад товару від 12.02.2026 року; договір доручення на надання послуг з митного оформлення вантажів від 24.02.2015 року №СМ-28.
На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, позивачем 12.02.2026 року надані: лист-повідомлення №106/2025-2026 від 06.12.2025 року від заводу-виробника, в якому зазначено, що оплата, а саме 11040 доларів США, зарахована на їх рахунок, наголошено, що витрати, пов`язані з навантаженням товару на судно, а також усі ризики до моменту завантаження, несе продавець і такі витрати вже враховуються у вартості товару, що зазначена у комерційному інвойсі №EXP/SIL/106/25-26 від 06.12.2025 року; на підтвердження транспортних витрат надано рахунок від 11.02.2026 року №364.
Однак, Одеською митницею 12.02.2026 року складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2026/000085 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2026/000037/1.
Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.
У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.
Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.
Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості товару, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.
Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), проформа інвойс, в яких визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.
Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №26UA500500004328U7 Одеською митницею встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: Поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB Hazira. На вказаних умовах поставки FOB покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс). На вказаних умовах поставки до обов`язків продавця належить витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судна. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо зазначених витрат понесених продавцем, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі. Також згідно контракту від 16.05.2023 року №SP/1605 умови поставки повинні бути згідно проформи інвойсу №PI2025-26-194 від 16.10.2025 року, проте вказані умови FOB NHAVA SHEVA. Згідно контракту (п. 5.1) зазначено перелік документів які повинні бути надані до оформлення, серед наданих документів відсутня копія митної декларації країни відправлення. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Рахунок на оплату №364 від 11.02.2026 року не містить будь-які печатки чи підписи, що не може бути підтверджуючим документом, і відповідно братися до уваги. Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, копія митної експортної декларації країни відправлення надані не були.
Щодо тверджень митного органі в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що декларантом не підтверджені витрати на навантаження товару на борт судна продавцем, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
За умовами поставки FOB поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем. Продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару. Покупець зобов`язаний сплатити всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження.
Оскільки витрати на навантаження несе продавець товару, вони включені до ціни товару, декларант не мав надавати документи на підтвердження цих витрат.
Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товару про те, що умови поставки проформи інвойсу не відповідають умовам комерційного інвойсу в частині назви порту, слід зазначити, що комерційний інвойс є остаточним інвойсом, за яким здійснена поставка товару, дані комерційного інвойсу повністю відповідають даним пакувального листа, коносаменту, митної декларації, тощо. В даному випадку відсутні будь-які розбіжності в поданих документах.
Щодо не надання декларантом копія митної декларації країни відправлення слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України митна декларація країни відправлення не належить до переліку обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів. Відтак відсутність цього документу не може бути підставою для сумнівів у правильності визначення митної вартості. Митна декларація країни відправлення за своєю правовою природою є допоміжним інформаційним документом, який не підтверджує ані ціну товару, ані факт її сплати чи зобов`язання щодо сплати, а тому не визначає та не формує митну вартість.
Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що декларантом не підтверджені транспортні витрати, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Декларант на підтвердження транспортних витрат подав разом з митною декларацією та додатково на вимогу митного органу наступні документи: коносамент №JPL/S/25-26/4160; CMR від 12.02.2026 року; генеральний договір транспортного експедирування від 20.05.2020 року №2005-48/20sm; рахунок на оплату від 12.02.2026 року №364; довідку про транспортні витрати від 12.02.2026 року №1202/20. Ці документи містять вичерпну інформацію про вартість перевезення Товару, яка становить 94671,08 грн. Будь-яких розбіжностей подані документи не містять. В довідці зазначено вартість перевезення, коносамент, маршрут, контейнер, зазначено, що страхування вантажу не здійснювалося.
При цьому, довідка перевізника про понесені ним витрати на транспортування є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів, вартість перевезення підтверджена довідкою про транспортні витрати та дані цієї довідки відповідають іншим документам.
Щодо тверджень митного органу про не надання декларантом каталогів, специфікацій, прайс-листів, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, тощо, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України ці документи не належать до переліку обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів та надаються тільки в разі наявності розбіжностей, яких в поданих документах не має.
Враховуючи зазначені обставини у Одеської митниці не було підстав, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів за ціною контракту.
Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.
Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.
Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.
Щодо заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн., суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані до суду договір про надання правової допомоги №1-109 від 11.09.2023 року; укладений між адвокатським об`єднанням «ЩИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС», додаткову угоду №1 від 01.05.2024 року до договору про надання правової допомоги №1-109 від 11.09.2023 року, додаткову угоду №2 від 27.12.2024 року до договору про надання правової допомоги №1-109 від 11.09.2023 року, додаткову угоду №3 від 30.12.2025 року до договору про надання правової допомоги №1-109 від 11.09.2023 року, акт приймання – передачі наданих правових послуг №38 від 23.03.2026 року, платіжну інструкцію №17821 від 23.03.2026 року на суму 15000 грн.
Згідно акту приймання – передачі наданих правових послуг №38 від 23.03.2026 року адвокатське об`єднання «ЩИТ» надало позивачу комплекс правових послуг, загальна вартість яких складає 15000 грн., а саме: проведення усної консультації з питання оскарження рішення про коригування митної вартості товарів – 1 год., підготовка та подання позовної заяви до суду – 12 год., підготовка та подання відповіді на відзив – 2 год. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги обґрунтовуючи тим, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.
Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст. 6, 14, 90, 134, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (вул. Бригадна, буд. 131, м. Одеса, 65010, код ЄДРПОУ 33387508) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2026/000037/1 від 12.02.2026 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2026/000085 від 12.02.2026 року – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2026/000037/1 від 12.02.2026 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2026/000085 від 12.02.2026 року.
Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (вул. Бригадна, буд. 131, м. Одеса, 65010, код ЄДРПОУ 33387508) сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА