ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2026 р. | м. Харків | Справа № 922/1441/26

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Жиляєва Є.М. 
при секретарі судового засідання Деркач П.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)
до | Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (61103,м. Харків, вул.Партали Станіслава, буд. 3)
про | стягнення 4485473,70 грн.
за участю представників:
позивача - Єгоров В.С., довіреність №146 від 30.12.2025,
відповідача - Басарт Л.А., довіреність №117 від 01.04.2026 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4485473,70 грн. заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, зокрема про неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 7318-НГТ-32 від 01.06.2021 в частині здійснення відповідачем повної та своєчасної оплати за природний газ у встановлені договором строки. Також, у позові позивачем зазначено про те, що відповідач ухилився від документального оформлення спожитих у періоди листопад 2021 (Обсяг І), грудень 2021 (Обсяг ІІ та Обсяг ІІІ), січень 2022 (Обсяг ІІІ), березень 2022 (Обсяг І та Обсяг ІІІ), квітень 2022 (Обсяг І, Обсяг ІІ, Обсяг ІІІ) обсягів природного газу. Так, за періоди поставки лютий 2022 (Обсяг ІІІ), березень 2022 (Обсяг ІІІ), квітень 2022 (Обсяг ІІІ), Споживачем не підписано відповідні акти приймання-передачі природного газу по зазначеним Обсягам, у зв`язку з цим, враховуючи дані Інформаційної платформи щодо об`ємів спожитого природного газу є встановленими, а вартість природного газу визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в Договорі. ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” надано лист-відповідь від 13.09.2024 № ТОВВИХ-24-14107 щодо обсягів спожитого відповідачем природного газу помісячно. Оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1 Договору. Станом на момент пред`явлення позову відповідач має основну заборгованість в розмірі 4485473,70 грн., яка залишилася відповідачем несплаченою.
Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 53825,68 грн.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.05.2026 у справі № 922/1441/26 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 26.05.2026 об 11:20.
20.05.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який досліджено та приєднано до матеріалів справи.
20.05.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №12128), яке досліджено та приєднано до матеріалів справи.
21.05.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №12298), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.05.2026 у справі № 922/1441/26 відкладено підготовче засідання на 02.06.2026 на 12:00.
26.05.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №12705), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.
01.06.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про надання відстрочення (вх. №13225), яке досліджено та приєднано до матеріалів справи.
02.06.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на заяву про відстрочення рішення (вх. №13323), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/1441/26 до судового розгляду по суті на 30.06.2026 об 11:40.
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2026 у справі № 922/1441/26 в судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 14.07.2026 об 11:40.
Позивач у підготовче засідання 14.07.2026 з`явився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь 4485473,70 грн. заборгованості.
Відповідач у підготовче засідання 14.07.2026 з`явився, просив суд позов задовольнити частково, в частині стягнення 1052818,97 грн. просить суд відмовити та задовольнити клопотання про відстрочення виконання рішення.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
У даному разі, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Котельні лікарняного комплексу” (споживач) 01.06.2021 року було укладено договір № 7318-НГТ-32 (далі - Договір).
Пунктом 4.1.1 Договору визначено, що ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований), визначається наступним чином, зокрема: 4.1.1. В період з 01.06.2021 до 31.05.2022 ціна обсягів газу за 1000 куб.м. газу без ПДВ - 6183,33 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з 01.06.2021 по 31.05.2022 (включно) становить 7 583,89 грн.
Додатковою угодою №7 від 29.10.2021 сторони доповнили пункт 4.1 Розділу 4 “ціна природного газу” підпунктом 4.1.3 у наступній редакції:
- 4.1.3 Ціна обсягів газу визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг ІІІ (фіксований), визначається наступним чином:
- 4.1.3.1 В період з 01.10.2021 до 31.12.2022 (включно) ціна природного газу за 1000 куб.м. газу без ПДВ -13658,42 грн.
- крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,
- крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з 01.10.2021 по 31.12.2022 (включно) становить 16554,00 грн.
На виконання умов зазначеного Договору, Позивач, у період червень 2021 - травень 2022 року, передав у власність Відповідача природний газ в обсязі 3042,44775 тис.куб.м на загальну суму 51 021 729,53 грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу (частково), в тому числі обсяги природного газу по місяцям (тис.куб.м.), а саме:
- Червень 2021 - 38,74731
- Липень 2021 - 31,74314
- Серпень 2021 - 29,82438
- Вересень 2021 - 37,33137
- Жовтень 2021 - 231,34227
- Листопад 2021 - 439,15709
- Грудень 2021 - 606,87260
- Січень 2022 - 655,71664
- Лютий 2022 - 469,4808
- Березень 2022 - 387,33807
- Квітень 2022 - 85,08658
- Травень 2022 - 29,80750
Вищенаведене підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Інформаційної платформи Оператора ГТС (Лист ТОВ “Оператор ГТС” від 13.09.2024 № ТОВВИХ-24-14107.
Відповідно до пунктів 3.5-3.5.1 Договору визначено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що вказаний обов`язок було проігноровано з боку Відповідача та не надано актів розподілу природного газу Позивачу.
Пунктами 3.5.2-3.5.4 Договору визначено, на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник протягом 3-х (трьох) робочих днів готує та надає Споживачу по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника, а саме: акт на передачу Обсягу І (фіксованого), акт на передачу Обсягу ІІІ (фіксованого) та акт на передачу Обсягу ІІ. При цьому, Сторони в першу чергу оформляють акти на передачу Обсягу І (фіксованого) та Обсягу ІІІ (фіксованого) природного газу в обсягах, які не можуть перевищувати зазначені в підпункті 2.1.1. пункту 2.1 цього Договору відповідні значення у відповідному розрахунковому періоді. Різниця між фактично використаним Споживачем обсягом газу за відповідний період та сумою відповідних фактичних показників Обсягу І (фіксованого) та Обсягу ІІІ (фіксованого), оформлюється актом приймання-передачі газу, як Обсяг ІІ.
Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту, ненадання письмової обґрунтованої відмови проти підписання акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.
Позивачем у позові зазначено, що в супереч умовам договору та законодавства, Відповідач ухилився від документального оформлення спожитих у періоди листопад 2021 (Обсяг І), грудень 2021 (Обсяг ІІ та Обсяг ІІІ), січень 2022 (Обсяг ІІІ), березень 2022 (Обсяг І та Обсяг ІІІ), квітень 2022 (Обсяг І, Обсяг ІІ, Обсяг ІІІ) обсягів природного газу.
У зв`язку з вищенаведеним, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка склала 4485473,70 грн. та яка залишилася відповідачем несплаченою.
Вищенаведені обставини стали підставою для позивача для звернення з даним позовом до суду.
Відповідач на обґрунтування своїх заперечень, у відзиві на позовну заяву зазначає, зокрема про те, що позивач не надає до позовної заяви підписані з боку відповідача акти приймання-передачі природного газу за березень та квітень 2022р. та не зазначає причин відмови їх підписати, хоча вони йому відомі, та є обґрунтована відмова від підписання актів у відповідності до пункту 3.5.3. договору та відповідачем до АТ “Оператор газорозподільної системи “Харківгаз” було направлено лист № 41 від 03.06.2022 з причинами відмови підписати акти по договору від 01.06.2021 №7318-НГТ-32 за березень та квітень 2022р.; позивача було повідомлено, що підтвердити приймання обсягу газу по договору від 01.06.2021 №7318-НГТ-32 у вказаному в актах обсязі ТОВ “Котельні лікарняного комплексу” не може по причині форс-мажорних обставин із-за військової агресії рф проти України та тому що поставка газу в березні та квітні 2022р. відбулась на тимчасово окуповані території в смт.Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області. У листі було наведено посилання на те, що ТПП України листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію рф проти України; у листі відповідача останнім було зазначено, що достовірних відомостей щодо споживання природного газу в березні та квітні 2022р. від окупованих на той час територій немає. Спожитий обсяг газу до отримання доступу на джерела тепла (котельні, топкові) неможливо задокументувати і ми як споживач не передавали відомості по обсягу спожитого газу відповідно до п.3.5.1. договору по смт. смт.Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області. У вказаному листі відповідач просив направити для підписання акти з обсягом газу, що достовірно встановлений, з розшифруванням по населеним пунктам; акти за період листопад-грудень 2021р. та січень 2022р.були підписані; акт за лютий 2022р. не підписаний, але фактично визнаний та сплачений. Після отримання актів за березень та квітень 2022р. відповідач написав мотивовану відмову від їх підписання та просив скоригувати обсяги газу окремо по територіям, але постачальник газу цього не зробив. У відзиві відповідачем також зазначено, що останній не погоджується з нарахуваннями обсягів природного газу за березень 2022р. та квітень 2022р., тому що вказаний в них об`єм розподіленого газу не був нами спожитий із-за тимчасової окупації в цей період територій Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в результаті військової агресії Російської Федерації проти України; у ТОВ “Котельні лікарняного комплексу” як споживача не було доступу до наступних адрес газоспоживання ( 5 об`єктів) на території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в смт. Великий Бурлук: мікрорайон буд.11, корп.А; вул.Шевченка, буд.4, корп.А ; вул.Виноградна, буд.2, корп.А; вул. Центральна, буд.55; вул. Осіянська, буд.23. Великобурлуцька селищна територіальна громада в період з 24.02.2022 по 10.09.2022 була тимчасово окупованою територією та входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року N 75 із змінами та доповненнями, що діяв в період дії договору та спірних обставин. Дії відповідача по покладенню зайвого об`єму розподілу газу на тимчасово окупованих територіях на позивача, нав`язуванню йому не спожитих ним обсягів, є неправомірними. Проаналізувавши обсяг газу, що дійсно був спожитий нами в м.Харків, в м.Валки, в м.Богодухів Богодухівського району Харківської області, по підрахункам відповідача було виявлено, що обсяг газу завищений за рахунок газу на тимчасово окупованих територіях, а саме в смт.Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області. 56480,05 м3 природного газу по смт.Великий Бурлук в березні 2022р. завищують розмір заборгованості згідно встановлених тарифів та коефіцієнтів на 934128,96 грн. з ПДВ. 7176,33 м3 природного газу по смт.Великий Бурлук в квітні 2022р. завищують розмір заборгованості згідно встановлених тарифів та коефіцієнтів на 118690,01 грн. з ПДВ. Саме такий обсяг природного газу поставлений та розподілений в смт.Великий Бурлук відповідно до актів АТ “Оператор Газорозподільної Системи “Харківгаз” за березень та квітень 2022р. , які з боку ТОВ “КЛК” не підписувались та оспорювались, але дозволяють порахувати обсяг газу, що постачався на тимчасово окуповану територію. Всього завищено обсяг газу, на переконання відповідача, на 1052818,97 грн. Відповідачем також у відзиві зазначено, що ним визнається позовні вимоги в частині 3432654,73 грн. Причинами того, що борг не був сплачений є в першу чергу наявність у відповідача права на відшкодування різниці в тарифах від держави на всю суму боргу, яка до цього часу не компенсована державою. У відзиві також зазначено, що Відповідач має намір просити суд про відстрочення виконання рішення в цій частині та подати окреме клопотання про надання відстрочення, для належного обґрунтування якого потрібен додатковий час. На підставі викладеного, відповідач у відзиві просить суд відмовити в частині стягнення 1052818,97 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як зазначалося судом вище, 01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Котельні лікарняного комплексу” (споживач) 01.06.2021 року було укладено договір № 7318-НГТ-32 (далі - Договір).
Відповідно до п. 4.1.1 Договору, ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований), визначається наступним чином, зокрема: 4.1.1. В період з 01.06.2021 до 31.05.2022 ціна обсягів газу за 1000 куб.м. газу без ПДВ - 6183,33 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з 01.06.2021 по 31.05.2022 (включно) становить 7 583,89 грн.
Додатковою угодою №7 від 29.10.2021 сторони доповнили пункт 4.1 Розділу 4 “ціна природного газу” підпунктом 4.1.3 у наступній редакції:
- 4.1.3 Ціна обсягів газу визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг ІІІ (фіксований), визначається наступним чином:
- 4.1.3.1 В період з 01.10.2021 до 31.12.2022 (включно) ціна природного газу за 1000 куб.м. газу без ПДВ -13658,42 грн.
- крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,
- крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, обсягів газу в період з 01.10.2021 по 31.12.2022 (включно) становить 16554,00 грн.
Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов Договору у період червень 2021 - травень 2022 року, Позивач передав у власність Відповідача природний газ в обсязі 3042,44775 тис.куб.м на загальну суму 51021729,53 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу (частково), в тому числі обсяги природного газу по місяцям (тис.куб.м.), а саме: Червень 2021 - 38,74731; Липень 2021 - 31,74314; Серпень 2021 - 29,82438; Вересень 2021 - 37,33137; Жовтень 2021 - 231,34227; Листопад 2021 - 439,15709; Грудень 2021 - 606,87260; Січень 2022 - 655,71664; Лютий 2022 - 469,4808; Березень 2022 - 387,33807; Квітень 2022 - 85,08658; Травень 2022 - 29,80750.
Вищенаведене підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Інформаційної платформи Оператора ГТС (Лист ТОВ “Оператор ГТС” від 13.09.2024 № ТОВВИХ-24-14107.
Відповідно до пунктів 3.5-3.5.1 Договору визначено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
У даному разі, із обставин справи слідує, що за періоди поставки лютий 2022 (Обсяг ІІІ), березень 2022 (Обсяг ІІІ), квітень 2022 (Обсяг ІІІ), Споживачем не підписано відповідні акти приймання-передачі природного газу по зазначеним Обсягам, у зв`язку з цим, враховуючи дані Інформаційної платформи щодо об`ємів спожитого природного газу є встановленими, а вартість природного газу визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в Договорі.
Разом із цим, відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України “Про ринок природного газу” оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).
24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 “Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ “Оператор ГТС України”, на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю “Оператор Газорозподільчої системи України” (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; код ЄДРПОУ 42795490).
Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - “Кодекс ГТС”).
Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:
- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.
Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Разом із цим, на Адвокатський запит представника Позивача, ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” надано лист-відповідь від 13.09.2024 № ТОВВИХ-24-14107 щодо обсягів спожитого Відповідачем природного газу помісячно.
Крім цього, на підтвердження здійснення господарської операції (факту поставки природного газу) в періоди за які з боку Відповідача не підписано акти приймання-передачі, Позивач надає зареєстровані податкові накладні за відповідні періоди.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу).
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.
Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно- матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.
Відповідно до пункту 2.1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 7 від 29.10.2021) сторони погодили замовлений обсяг природного газу на період поставки:
1. лютий 2022:
- Обсяг І (фіксований) - 0 тис.куб.м.
- Обсяг ІІ - 93,580 тис.куб.м.
- Обсяг ІІІ (фіксований) - 575,668 тис.куб.м.;
2. березень 2022:
- Обсяг І (фіксований) - 0 тис.куб.м.
- Обсяг ІІ - 87,820 тис.куб.м.
- Обсяг ІІІ (фіксований) - 457,879 тис.куб.м.;
3. квітень 2022:
- Обсяг І (фіксований) - 0 тис.куб.м.
- Обсяг ІІ - 24,680 тис.куб.м.
- Обсяг ІІІ (фіксований) - 143,591 тис.куб.м.;
Пунктами 2.2.1-2.2.2 Договору визначено, що Обсяг І (фіксований) природного газу розраховується як середньо-арифметичне значення обсягу фактично використаного природного газу Споживачем за останні три роки у відповідному місяці для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.
Обсяг ІІІ (фіксований) природного газу розраховується як середньо-арифметичне значення обсягу фактично використаного природного газу Споживачем за останні три роки у відповідному місяці для виробництва теплової енергії та надання відповідних комунальних послуг бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям.
Абзацом 4 пункту 2.2.3 Договору визначено, що фактично використані у розрахунковому періоді Обсяг І (фіксований) та Обсяг ІІІ (фіксований) можуть відрізнятися від замовлений Споживачем у відповідному розрахунковому періоді і зазначених в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цього Договору лише в меншу сторону.
Відповідно до пункту 2.2.4 Договору, Обсяг ІІ розраховується як різниця між загальним замовленим обсягом газу, визначеним Споживачем на відповідний розрахунковий період, та сумою Обсягу І (фіксованого) та Обсягу ІІІ (фіксований).
Фактично переданий в розрахунковому періоді Обсяг ІІ може відрізнятися від замовленого Обсягу ІІ за цим Договором, як в меншу, так і в більшу сторону.
Відповідачем не підписано акт приймання-передачі природного газу Обсягу ІІІ за період поставки лютий 2022, на загальну вартість 7771782,91 грн.
Загальний обсяг фактично спожитого Відповідачем природного газу становить 469,4808 тис.куб.м.
Враховуючи, що сторони пунктом 2.1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 7 від 29.10.2021) погодили замовлений обсяг природного газу (Обсяг ІІІ) на лютий 2022 в обсязі 575,668 тис.куб.м, однак фактично Відповідачем було спожито природного газу Обсягу ІІІ 469,4808 тис.кум.м. вартість спожитого Обсягу ІІІ за лютий 2022 року становить (акт відсутній):
Обсяг споживання (тис.куб.м): 469,4808 (469,4808*13658,42 грн) + ( 469,4808* 124,16 грн*1,1)*1,2 = 7771782,91 грн.
Отже, Відповідач спожив у лютому 2022 природного газу на загальну суму 7 771 782,91 грн.
Відповідачем не підписано акт приймання-передачі природного газу Обсягу ІІІ за період поставки березень 2022, на загальну вартість 6 406 221,52 грн
Загальний обсяг фактично спожитого Відповідачем природного газу становить 387,33807 тис.куб.м.
Враховуючи, що сторони пунктом 2.1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 7 від 29.10.2021) погодили замовлений обсяг природного газу (Обсяг ІІІ) на березень 2022 в обсязі 457,879 тис.куб.м, однак фактично Відповідачем було спожито природного газу Обсягу ІІІ 387,33807 тис.кум.м. вартість спожитого Обсягу ІІІ за березень 2022 року становить (акт відсутній):
Обсяг споживання (тис.куб.м): 387,33807 (387,33807*13658,42 грн) + ( 387,33807* 124,16 грн )*1,2 = 6 406 221,52грн
Отже, Відповідач спожив у березні 2022 природного газу на загальну суму 6 406 221,52 грн.
Відповідачем не підписано акт приймання-передачі природного газу Обсягу ІІІ за період поставки квітень 2022, на загальну вартість 1 407 255,12 грн
Загальний обсяг фактично спожитого Відповідачем природного газу становить 85,08658 тис.куб.м.
Враховуючи, що сторони пунктом 2.1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 7 від 29.10.2021) погодили замовлений обсяг природного газу (Обсяг ІІІ) на квітень 2022 в обсязі 143,591 тис.куб.м, однак фактично Відповідачем було спожито природного газу Обсягу ІІІ 85,08658 тис.куб.м. вартість спожитого Обсягу ІІІ за квітень 2022 року становить (акт відсутній):
Обсяг споживання (тис.куб.м): 85,08658 (85,08658 * 13 658,42 грн) + ( 85,08658 * 124,16 грн )*1,2 = 1 407 255,12грн
Отже, Відповідач спожив у квітні 2022 природного газу на загальну суму 1 407 255,12 грн.
Відповідно до пункту 5.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 01.10.2021 до Договору), оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі
природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання- передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Оплату за переданий газ Відповідач здійснив лише частково, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1 Договору.
Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" заборгованості у розмірі 4485473,70 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, не спростовані в свою чергу належними та допустимими доказами відповідачем, тому підлягають задоволенню повністю.
Щодо заперечень відповідача, які викладено відповідачем у відзиві на позовну заяву, суд зазначає про те, що для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за Договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.
Отже сам факт введення воєнного стану не може вважатися належною правовою підставою для невиконання зобов`язання. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок, отже сторона, яка посилається на вказану обставину повинна довести зв`язок між неможливістю виконання рішення та військовими діями.
Відповідно до статті 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.
Подібні положення містяться і у підпункті 9 пункту 3 Розділу І “Загальні положення” Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15 грудня 2004 року, відповідно до якого (у чинній редакції) зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.
Суть закріпленого у зазначених нормах чинного законодавства принципу полягає у тому, що зобов`язання гаранта сплатити бенефіціару визначену суму не залежить від основного договору. Тобто зміна (збільшення / зменшення) основного зобов`язання, його припинення або недійсність, а також заміна боржника в основному зобов`язанні не впливають ні на чинність гарантії, ні на зобов`язання гаранта сплатити бенефіціару визначену суму по гарантії. Отже гарантія підпадає під самостійне правове регулювання, яке абсолютно не залежить від впливу основного зобов`язання. Підставою для відмови у задоволення вимог бенефіціара можуть бути виключно обставини, пов`язані з невиконання ним умов самої гарантії (ненадання вказаних у гарантії документів, невідповідність наданих документів змісту гарантії тощо).
Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України “Про торгово-промислові палати в Україні” (далі - Закон) та деталізовано в розділі 6 Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово- промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5) (далі - Регламент).
Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону, торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.
Згідно зі ст. 141 Закону, торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.
Тобто, сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.
Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися.
Відповідно до п. 3.3 Регламенту, сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.
Відповідно до п. 6.1 Регламенту, підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 141 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.
Згідно з п. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.
Відповідно до п.п. 6.11.6. та 6.11.7. Регламенту, сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) підписується уповноваженою особою, яка прийняла рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), і першим віце-президентом або віце-президентом ТПП України/президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної ТПП. На Сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) проставляється печатка ТПП України/регіональної ТПП на підпис першого віце-президента або віце- президента ТПП України/президента, першого віце-президента або віце-президента регіональної ТПП, який підписав такий Сертифікат.
Проте, лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не відповідає вимогам до оформлення сертифікатів про засвідчення форс-мажорних обставин, оскільки в порушення п. 6.11.6 та 6.11.7. Регламенту його не підписано першим віце- президентом ТПП або віце-президентом ТПП, а також відсутня печатка ТПП на підписах вказаних осіб.
При цьому, Регламент затверджено рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5) і саме Президія ТПП має повноваження приймати рішення щодо спрощення процедури отримання сертифікату про форс-мажорні обставини та вносити зміни до Регламенту. Проте, як вбачається з листа ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, він оформлений не у вигляді рішення Президії ТПП, будь-яке посилання в листі на рішення Президії ТПП відсутнє.
Таким чином, контекстний зміст ст. 141 Закону, а також вимоги Регламенту, дають підстави дійти висновку, що сертифікат, про який йдеться у зазначеному Законі, є індивідуальним актом, який стосується конкретних учасників договірних відносин, конкретного договору та конкретних договірних зобов`язань. Форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а не шляхом розміщення на веб-сайті ТПП загального офіційного листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1; такий лист ТПП не передбачений ані статтями 14 та 141 Закону, ані положеннями Регламенту, та не містить посилання на зобов`язання, неможливість виконання якого спричинено настанням таких форс-мажорних обставин.
Так, зазначеним листом ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для невизначеного кола осіб (всіх кого стосується): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”. ТПП України підтверджує, що зазначені обставини є надзвичайними невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту угоди, законодавчих та інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин.
При цьому, Лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, про який неодноразово зазначає відповідач на обґрунтування своїх заперечень, не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин, у зв`язку з чим не може вважатися сертифікатом відповідно до вимог Закону та Регламенту.
Обставини непереборної сили, які впливають на виконання зобов`язань за договором звільняють сторін від відповідальності, якщо зобов`язання порушено внаслідок випадку або непереборної сили (ст. 617 ЦК України). У цих випадках достатньо дослідити факт існування обставин непереборної сили та залежність виконання договірних зобов`язань від цих обставин.
Втім, щодо інших наслідків, пов`язаних з настанням форс-мажорних обставин про які сторони домовилися у договорі, необхідно виходити саме з цих умов та реалізовувати їх у тому порядку, який чітко погоджений та задекларовано сторонами в договорі.
Крім зазначеного, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Тобто, обставина стає форс мажорною для сторін правовідносин щодо тих чи інших зобов`язань виключно у разі доведення неможливості виконання конкретних зобов`язань.
Такі обставини, як введення воєнного стану самі по собі не є абсолютними форс-мажорними обставинами, які позбавляють Відповідача виконати свої грошові зобов`язання.
Факт військової агресії російської федерації проти України не може бути беззаперечним доказом наявності форс-мажору, за відсутності безпосереднього впливу на можливість здійснення оплати за договором.
У даному разі, відповідачем не було надано належних доказів в підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку неможливості виконання Відповідачем зобов`язань за договором із фактом військової агресії.
У даному разі, наданий Відповідачем сертифікат №3100-23-0517 про форс-мажорні обставини стосується лише обов`язку підтвердження обсягу споживання газу, тоді, як Позивачем за висновками суду було підтверджено та надано суду докази спожитого обсягу газу за спірним договором постачання природного газу, які наявні у матеріалах справи та з боку відповідача не спростовані.
Відповідно до п. 3.6 Договору, звірка фактично використаного обсягу газу за цим Договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду, ведеться Сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений Споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи оператора ГТС.
Згідно з пунктом 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.
Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.
Таким чином, відповідач, як суб`єкт ринку природного газу, має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.
Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).
Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Отже, суд визнав слушними доводи позивача про те, що позивач проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС, доступ до якої має також Відповідач.
Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:
- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Тобто дані інформаційної платформи є першоджерелом для суб`єктів ринку природного газу при отриманні інформації щодо спожитого/ поставленого об`єму природного газу споживачем/постачальником.
У даному разі, матеріали справи містять дані інформаційної платформи Оператора ГТС, а отже за висновку суду Позивачем було підтверджено обсяг спожитого Відповідачем природного газу з ресурсу Позивача у відповідний спірний період. 
Відповідно до положень пунктів 11 та 12 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюється за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.
За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи / Кодексу газорозподільних систем.
На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.
Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.
Таким чином, заперечення відповідача є необґрунтованими з підстав, наведених судом вище.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню повністю
Щодо клопотання відповідача про надання відстрочення виконання судового рішення на строк 8 місяців, суд виходить з наступного.
Відповідач обґрунтовує клопотання наявністю у даному разі підстав для відстрочення виконання судового рішення, зокрема посилаючись на наступне.
- у відповідача є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, немає джерела коштів відразу сплатити цю заборгованість. ТОВ “Котельні лікарняного комплексу” є теплопостачальним підприємством і займається виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії , в т.ч. на території м.Харкова, Богодухівського та Куп`янського району Харківської області, має у власності та в оренді газові топкові та котельні з власним. обладнання. Головною причиною наявності заборгованості за договором є той факт , що ТОВ “КЛК” в даний час має право на компенсацію заборгованості з різниці в тарифах на послуги теплопостачання на суму 3781761,00 грн., а також . на компенсацію (субвенцію) з Державного бюджету на погашення різниці у тарифах, які повинні виділені державою згідно статті 3 Закону України № 2479-ІХ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" Наявність у відповідача права на відшкодування різниці в тарифах від держави на всю суму боргу, яка до цього часу не компенсована державою підтверджується Протоколом територіальної комісії з питань узгодження різниці в тарифах Харківської облдержадміністрації від 23.09.2021. Внаслідок воєнного вторгнення рф та триваючих бойових дій субвенція не відбулась та не була виділена із Держбюджету, але право на неї у відповідача залишилось і є надія що до кінця 2026р. сума 3781761,00 грн. буде виділена із бюджету. Ці обставини, на переконання відповідача, свідчать про те, що в умовах військового стану, в яких відповідач вимушений був працювати майже чотири роки, відсутня його вина у виникненні спору, у несвоєчасних розрахунках з позивачем на фоні не виконання Державою взятих на себе гарантій у виплаті компенсації, та постійних бойових дій на території м.Харкова та Харківської області;
- наявність форс-мажорних обставин, засвідчених Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 06.02.2023р., листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р ТПП України, військова агресія, введення воєнного стану , робота не території можливих та активних бойових дій , вплинули дуже суттєво на підприємство;
- ТОВ “Котельні лікарняного комплексу” є підприємством, що відноситься до критичної інфраструктури, є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;
- Фінансовий стан відповідача вкрай важкий та критичний.
На переконання відповідача, надання відстрочення дозволить відповідачу розрахуватись з позивачем на протязі наступного опалювального сезону орієнтовно в грудні 2026р.- лютому 2027р. без значної шкоди для роботи та споживачів теплової енергії та вжити додаткових заходів для отримання компенсації різниці в тарифах. У разі ж покладення на відповідача обов`язку одноразово виплатити всю суму заборгованості за судовим рішення може призвести до вкрай негативних наслідків для відповідача, реальної загрози банкрутства, оскільки скрутне фінансове становище підприємства створює реальну загрозу повного зупинення виробничої діяльності, неможливості сплати податків, заробітної плати, доведенням його до стану банкрутства, позбавлення статусу підприємства критичної інфраструктури, і як наслідок, до неспроможності виконання покладених на нього обов`язків забезпечення бюджетних установ, медичних та інших установ послугами теплопостачання, а також забезпечення нормального функціонування єдиної технологічної системи. Негайне виконання рішення може привести також до збільшення суми боргу перед позивачем по поточному діючому договору, неможливості виплачувати заробітну плату, підтримувати технологічний процес по наданню якісного теплопостачання та до зупинки діяльності підприємства, яку у подальшому не можна бути відновити без залучення додаткових значних грошових сум. На підставі викладеного, відповідач просить надати відстрочення виконання рішення суду на 8 місяців.
Відповідно до ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
За приписами ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Передбачені ст. 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість розстрочення, є оціночними, а необхідність використання права на розстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.
Тобто можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
З огляду на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 “Чижов проти України” зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.
Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.
При цьому, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, заявник повинен довести наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення.
У даному разі, необхідність надання відстрочки обґрунтована, зокрема важким фінансовим станом, збитковістю, неповним розрахунком із боку населення. Водночас, Відповідач є юридичною особою та відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України однією з ознак юридичної особи є можливість самостійно відповідати за своїми зобов`язаннями та відповідальність за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. При цьому, юридична особа самостійно, на власний ризик здійснює свою господарську діяльність, в тому числі укладає господарські договори і відповідає за наслідки їх невиконання.
Судом також враховано, що поставка природного газу відбувалась у період з червень 2021 по травень 2022р. і остаточно Відповідач повинен був розрахуватися до 16.07.2022.
Відповідачем не надано доказів наявності або відсутності у нього майна, за рахунок якого можливе погашення заборгованості.
Заперечуючи проти заяви про відстрочення виконання рішення позивачем було наголошено про те, що із відкритих джерел вбачається (https://opendatabot.ua/c/31555944) убачається, що у Відповідача збільшився дохід в 2025р. та склав 82258900 грн., а у 2024 році 74916 800 грн., при цьому прогнозований дохід 2026 року становить 86 667 710 грн., вартість активів у 2025 р. - 50387 000 грн, продажі у 2024 році склали 170763968 грн.; у 2025 році склали 93429247 грн; у 2026 році склали 107321 251 грн.
Крім того, позивач, заперечуючи проти заяви про відстрочення виконання рішення зазначено про те, що відповідно до загальнодоступної інформації, що розміщена на сайті https://opendatabot.ua Відповідач здійснює й інші види діяльності: Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, Будівництво житлових і нежитлових будівель, Будівництво трубопроводів, Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування, Установлення та монтаж машин і устаткування, Підготовчі роботи на будівельному майданчику, Електромонтажні роботи, Інші будівельно-монтажні роботи, Штукатурні роботи, Покриття підлоги й облицювання стін, Малярні роботи та скління, Покрівельні роботи, Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього, Неспеціалізована оптова торгівля, Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, Надання в оренду будівельних машин і устаткування, Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.
Відповідач здійснює господарську діяльність, а отже добровільно, свідомо, самостійно, за власним волевиявленням погоджується з ринковою ситуацією, приймає на себе певні обов`язки та відповідно має нести відповідальність, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, і тому мають досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.
Складне фінансове становище боржника, чим обґрунтовує боржник свою заяву про розстрочення виконання рішення, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення; при цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Відповідачем у даному разі не доведено належними та допустимими доказами наявність тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, як і не обґрунтовано строк такої відстрочки, яку сам визначив відповідач у своєму клопотанні та не зазначив чому саме через 8 місяців він зможе виконати рішення суду.
Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Тобто, суд має врахувати всі обставини, що мають значення для розгляду заяви.
При цьому, як зазначалося судом вище, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, заявник повинен довести наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення.
Отже, проаналізувавши клопотання відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення у справі.
Враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд дійшов висновку про відмову в розстроченні виконання рішення суду. Водночас звертає увагу відповідача на те, що відмова у відстроченні/розстроченні виконання рішення не позбавляє відповідача права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням (з можливим попереднім узгодженням графіку сплати із стягувачем), з метою дотримання балансу інтересів іншої сторони.
Здійснюючи розподіл судових витрат, судом враховано те, що зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -   

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (61103,м. Харків, вул.Партали Станіслава, буд. 3; код ЄДРПОУ 31555944) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; код ЄДРПОУ 42399676) - 4485473,70 грн. заборгованості та 53825,68 грн. судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України. 
Повне рішення складено "24" липня 2026 р. 

Суддя | | Є.М. Жиляєв