Справа № 444/4037/26
Провадження № 3/444/1800/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН судом не встановлено, паспорт НОМЕР_1 виданий Жовківським РВГУМВСУ у Львівській області 03.06.2010 року, тел. НОМЕР_2 ) 
за частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 02.08.2026 р. о 13:40 за адресою АДРЕСА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у віці від 14 до 16 років вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, а саме керував мотоциклом в с. Блищиводи Львівського району.
ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотань на адресу суду не надходило.
Суд враховує, щоОСОБА_1 на адресу суду не було подано жодного клопотання. 
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні першої дисциплінарної палати ВРП від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, розумні строки розгляду справи, а також строки, передбачені ст. 38 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_3  який не проявив жодної закікавленості та не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Факт вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та її вина у цьому підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 023709 від 26.08.2026 року; рапортами працівників поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами адміністративної справи.
Вина ОСОБА_1  у вчиненому нею правопорушенні полягає в тому, що її неповнолітній син, вчинив адміністративне правопорушення у віці від 14 до 16 років, відповідальність за яке передбачено КУпАП.
Кваліфікація дій ОСОБА_1  є вірною.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлено.
З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушниці ОСОБА_1  слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою вона притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушницю слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 7, 9, 24, 40-1, ч. 3 ст. 184, 248, 279, 283, 284, 306 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН судом не встановлено, паспорт НОМЕР_1 виданий Жовківським РВГУМВСУ у Львівській області 03.06.2010 року)в користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя:        Зеліско Р.  Й.