ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер № 634/481/25
Номер провадження 22-ц/818/1202/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Візіра О. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 25 вересня 2025 року в складі судді Єрьоміної О.В. по справі № 634/481/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Сахновщинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Сахновщинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Заява мотивована тим, що 16 серпня 2022 року її чоловік солдат ОСОБА_2 , номер обслуги 2 гаубичний самохідно-артилерійський взвод 6 гаубична самохідно-артилерійська батарея 2 гаубичний сомохідно-артилерійський дивізіон під час виконання бойового завдання щодо відсічі збройної агресії РФ проти України зник без вісті поблизу с. Костянтинівка, Покровського району, Донецької області.
23 серпня 2022 року Красноградським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування №12022221090000521 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. 
Згідно з акту службового розслідування за фактом зникнення військовослужбовців, затвердженого 29 грудня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 , 16 серпня 2022 року військовослужбовці, серед яких був і солдат ОСОБА_2 , згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_2 омбр № 469/КП/2 від 15 серпня 2022 року виконували бойове завдання щодо відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на взводному опорному пункті 6621 «Коблево» поблизу населеного пункту Новомихайлівка Донецької області. Відповідно пояснень ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 02 годині 00 хвилин група військовослужбовців у складі 30 осіб виконувала бойове розпорядження щодо недопущення втрати визначених рубежів оборони. Потрапивши під кулеметний, мінометний та танковий обстріл збройних сил російської федерації військовослужбовці були змушені відходити на попередньо визначені місця збору. Під час перевірки особового складу було виявлено відсутність у тому числі, солдата ОСОБА_3 . Через щільний вогневий контроль противника пошуки безвісти зниклого військовослужбовця були неможливі. 
Також ОСОБА_4 було повідомлено, що близько сьомої години ранку 16 серпня 2022 року ним було оглянуто тіла військовослужбовців Збройних Сил України, що лежали перед позицією, що була у лісо смузі, де знаходились тіла без ознак життя. Самим першим хто просунувся далі всіх, лежав обличчям у верх, він упізнав ОСОБА_2 . 
Станом на 17 грудня 2024 року інформація про перебування солдата ОСОБА_2 у полоні від держави-агресора через Центральне агентство розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; інформація про стан здоров`я солдата ОСОБА_2 від держави-агресора через Центральне агентство розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; інформація про підтвердження про перебування солдата ОСОБА_2 у полоні держави агресора з інших відкритих джерел відсутня.
Будь-якої інформації про місце перебування ОСОБА_2 не надходило, органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження особи, останній пропав безвісти за особливих обставин. 
Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно для проведення державної реєстрації смерті її чоловіка з метою подальшого оформлення спадкових прав та звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. 
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем смерті вважати поблизу н.п. Костянтинівка Покровського району Донецької області. 
Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 25 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Оголошено померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянина України, уродженця м. Харкова Харківської області. Місцем смерті вважати поблизу н.п. Костянтинівка Покровського району Донецької області. Днем смерті ОСОБА_2 вважати день набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_2 зник безвісти 16 серпня 2022 року неподалік н.п. Костянтинівка Покровського району Донецької області за обставин, що загрожували йому смертю під час виконання бойового завдання, а також те, що до цього часу минуло більше двох років, протягом якого місце його перебування, у тому числі у полоні, не встановлено, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду встановлені обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_2 зник безвісти у зв`язку з воєнними діями, та надають суду підстави припускати настання його смерті.
На вказане судове рішення через систему «Електронний суд» 24 жовтня 2025 року Міністерства оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким заяву залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що заява по оголошення ОСОБА_2 померлим є передчасною, оскільки фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діям, може бути оголошена померлою, не раніше спливу шести місяців від дня закінчення воєнних дій. 
Відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою в порядку окремого провадження є передчасним.
ОСОБА_2 зник безвісти 16 серпня 2022 року в районі проведення воєнних дій, які до теперішнього часу не припинені, а тому оголошення його померлим, до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій, суперечить вимогам частини 2 статті 46 ЦК України.
У судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 09 липня 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
ОСОБА_1 отримано в електронному кабінеті 21 квітня 2026 року (а.с. 238, т. 1);
Представником Губаром Антоном Леонідовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано в електронному кабінеті 21 квітня 2026 року (а.с. 240, т. 1);
Міністерством оборони України отримано в електронному кабінеті 21 квітня 2026 року (а.с. 236, т. 1); 
Представником Ляшенком Олексієм Олександровичем, який діє в інтересах Міністерства оборони України, отримано в електронному кабінеті 21 квітня 2026 року (а.с. 237, т. 1); 
Військовою частиною НОМЕР_1 отримано в електронному кабінеті 21 квітня 2026 року (а.с. 239, т. 1); 
Сахновщинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримано в електронному кабінеті 21 квітня 2026 року (а.с. 241, т. 1).
09 березня 2026 року від представника МО – Ляшенка Олексія Олександровича надійшла заява про розгляд справи без участі.
23 лютого 2026 року від Сахновщинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи без участі.
07 липня 2026 року від представника ОСОБА_1 – Губар Антона Леонідовича 
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що з 02 березня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10 зворотна сторона).
Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 23 травня 2023 року солдат ОСОБА_2 у період з 16 липня 2022 року до 25 липня 2022 року, з 05 серпня 2022 року по 16 серпня 2022 року дійсно брав участь у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в н.п. Водяне, н.п. Костянтинівка Донецької області (а.с.18, 50-52).
Згідно з сповіщення сім`ї № 58 від 05 вересня 2022 року номер обслуги гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний 19 квітня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 зник без вісті 16 серпня 2022 року поблизу с. Костянтинівка, Покровського району, Донецької області під час виконання бойового завдання (а.с.13).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності ) № 933 від 26.08.2022 року призначено службове розслідування по факту зникнення, зокрема і солдата ОСОБА_2 , - 6 гаубична самохідно-артилерійська батарея 2 гаубичний самохідно-артилерійський дивізіон бригадної артилерійської групи (а.с. 13 зворотна сторона, 46).
29 грудня 2022 року складено акт службового розслідування за фактом зникнення військовослужбовців, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 відповідно до якого 16 серпня 2022 року військовослужбовці, серед яких був і солдат ОСОБА_2 , згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_2 омбр № 469/КП/2 від 15 серпня 2022 року виконували бойове завдання щодо відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на взводному опорному пункті 6621 « ІНФОРМАЦІЯ_4 » поблизу населеного пункту Новомихайлівка Донецької області. 
З пояснень свідка ОСОБА_3 стало відомо, що 16 серпня 2022 року приблизно о 02 годині 00 хвилин група військовослужбовців у складі 30 осіб виконувала бойове розпорядження щодо недопущення втрати визначених рубежів оборони. Потрапивши під кулеметний, мінометний та танковий обстріл збройних сил російської федерації військовослужбовці були змушені відходити на попередньо визначені місця збору. Під час перевірки особового складу було виявлено відсутність у тому числі, солдата ОСОБА_2 . Через щільний вогневий контроль противника пошуки безвісти зниклого військовослужбовця були неможливі (а.с. 14-15). 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 139 від 27 серпня 2022 року солдат ОСОБА_2 номер обслуги 2 гаубичний самохідно артилерійський взвод 6 гаубична самохідно артилерійська батарея 2 гаубичний самохідно артилерійський дивізіону з 28 серпня 2022 року знято з котлового забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 19).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1400 від 29 грудня 2022 року визначено вважати солдата ОСОБА_2 таким, що зник безвісті (а.с. 16).
23 серпня 2022 року Красноградським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування № 12022221090000521 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, а саме щодо зникнення ОСОБА_2 , який проходив службу у м. Курахове Донецької області (а.с. 18 зворотна сторона) . 
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин № 20241206-830 від 06 грудня 2024 року, ОСОБА_2 зник на території бойових дій (а.с. 20).
Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора № 08-11/25369 від 17 грудня 2024 року, станом на дату формування виписки інформація про перебування солдата ОСОБА_2 у полоні від держави-агресора через Центральне агентство розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; інформація про стан здоров`я солдата ОСОБА_2 від держави-агресора через Центральне агентство розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відсутня; інформація про підтвердження про перебування солдата ОСОБА_2 у полоні держави агресора з інших відкритих джерел відсутня (а.с. 23).
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 10 вересня 2024 року №1252 солдат ОСОБА_2 вважається зниклим безвісті з 16 серпня 2022 року (а.с. 21 зворот).
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Верховний Суд у постанові від 04 червня 2025 року в справі № 753/8049/24 наголосив, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною 2 статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині 2 статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва / довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Звертаючись до суду з заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 , заявниця вказувала, що 16 серпня 2023 року він зник безвісти поблизу населеного пункту Костянтинівка, Покровського району, Донецької області під час участі в бойових діях по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії РФ, виконуючи бойове завдання в складі підрозділу ЗСУ. За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження № 12022221090000521 від 23 серпня 2022 року за ч. 1 ст. 115 КК України, проводиться досудове розслідування у справі, проте відомості щодо перебування у полоні від держави або щодо іншого місцезнаходження її чоловіка відсутні.
На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 надано: 
- сповіщення сім`ї щодо зникнення без вісті ОСОБА_2 від 05 вересня 2022 року;
витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню № 12022221090000521 від 23 серпня 2022 року;
-копію акту опитування від 06 лютого 2025 року;
- виписку з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора відносно ОСОБА_2 ;
- копію Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин відносно ОСОБА_2 ;
- довідки про безпосередню участь у бойових діях ОСОБА_2 ;
- акт службового розслідування за фактом зникнення військовослужбовців, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 від 29 грудня 2022 року.
Відповідно до акту опитування ОСОБА_4 , складеного 06 лютого 2025 року у м. Лейден Королівсьва Нідерланди, останній повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі зведеної групи військовослужбовців 4 роти, НОМЕР_4 батальйону НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) заступив на бойове чергування на передовій позиції в районі між населеним пунктом Новомихайлівка, Покровського району Донецької області та населеного пункту Солодке, Волноваського району Донецької області. 15 серпня 2022 року після важкого бою з переважаючими силами противника, він потрапив у полон та утримувався ворогом з 15 серпня 2022 року по 19 серпня 2022 року безпосередньо на позиції, яку обороняв до потрапляння в полон. Разом з ним в полоні опинилися і інші військовослужбовці з його підрозділу, яких було переміщено противником у невідомому для нього напрямку. Ворог залишив його з метою експлуатації за його навичками бойового медика, в якості заручника та живого щита. 16 серпня 2022 року, орієнтовно між четвертою та п`ятою годиною ранку, він знаходився в окопі під охороною військовослужбовців російської федерації, став свідком стрілецького бою, що тривав 20-30 хвилин. По завершенню бою військовослужбовці російської федерації оглянули місцевість та привели двох поранених військових Збройних Сил України, дозволивши надати їм медичну допомогу та врятувати їм життя. Близько сьомої години ранку 16 серпня 2022 року він отримав дозвіл від військових російської федерації оглянути тіла військовослужбовців Збройних Сил України, що лежали перед позицією, де його утримували. Своє бажання останній мотивував тим, що можливо серед групи є живі, але без свідомості. Від позиції, що була у лісо смузі, знаходились тіла без ознак життя. Самим першим хто просунувся далі всіх, лежав обличчям у верх ОСОБА_2 . Він добре розгледів обличчя ОСОБА_2 , його риси, оскільки побачене закарбувалося сильно у пам`ять через жахливість ситуації (а.с.22).
Враховуючи наведене, установивши, що наявні в справі матеріали не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть внаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України 16 серпня 2022 року, суд першої інстанції, обґрунтовано задовольнив заяву.
Доводи Міністерства оброни України про передчасність такої заяви суд не приймає до уваги у з огляду на таке. 
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами і доповненнями, а тепер - наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
Як вбачається з акту службового розслідування за фактом зникнення військовослужбовців від 29 грудня 2022 року, 16 серпня 2022 року військовослужбовці, серед яких був і солдат ОСОБА_2 , згідно з бойовим розпорядження командира НОМЕР_2 омбр № 469/КП/2 від 15 серпня 2022 року виконували бойове завдання щодо відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на взводному опорному пункті 6621 «Коблево» поблизу населеного пункту Новомихайлівка Донецької області.
Відповідно до вказаного переліку територій, бойові дії на території Новомихайлівка Донецької області велись з 24 лютого 2022 року по 05 листопада 2024 року, наразі ці території відносяться до Тимчасово окупованих Російською Федерацією території України.
Зважаючи, що активні бойові дії на вказаних територіях припинено, надані заявником докази достовірно дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, відсутні підстави вважати, що заяву про оголошення ОСОБА_2 померлим подано передчасно.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 25 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 13 липня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина