КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа № 756/11639/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/656/2025 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Рейнарт І.М. 
суддів Кирилюк Г.М., Ратнікової В.М.
при секретарі Кононовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Журавльова Максима Миколайовича на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року (суддя Жук М.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,
установив:

у вересні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачки матеріальних збитків, завданих у результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 59 470грн, а також витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у сумі 7 157грн, проведення оцінки шкоди у розмірі 5 600грн, завданої внаслідок залиття, та на правову допомогу у сумі 6 500грн.
Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , яку на протязі 2023 року неодноразово було затоплено з вище розташованої квартири № 152 , власницею якої є відповідачка.
Позивачка стверджувала, що 19 лютого 2023 року, повернувшись додому, вона побачила, що її квартиру заливає водою, на стінах та стелі кухні спостерігаються мокрі плями та пошкодження штукатурки. Вода потрапляла до її квартири з квартири, що знаходилась поверхом вище (№ 152), у якій ніхто не відчиняв двері. Після того, як сантехнік перекрив воду та полагодив поломку, вода припинила текти, але квартирі було завдано значної шкоди. 28 лютого 2023 року близько 22:50 год. відбулось повторне затоплення її квартири, причиною якого стало засмічення кухонної каналізації у квартирі № 152 . В результаті залиття було пошкоджено стелю, стіни та меблі в кухні та коридорі. 10 липня 2023 року втретє відбулось залиття її квартири, причиною якого стала несправність внутрішньоквартирної сантехнічної розводки у квартирі № 152 , внаслідок чого були пошкоджені стеля та стіни у санвузлі та у коридорі, а також витяжка на кухні.
Позивачка, посилаючись на звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилось в ній на момент залиття, зазначала, що розмір завданого їй матеріального збитку становить 59 470грн.
Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 59 470грн матеріальної шкоди, 5 600грн компенсації за проведення 

оцінки, 2 000грн витрат на правничу допомогу та 1 073,60грн судового збору, а всього 68 143,60грн. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві повернути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6 083,40грн.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Журавльов М.М. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Представник відповідачки вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність вини відповідачки у залитті квартири АДРЕСА_1 , оскільки у випадку засмічення внутрішньобудинкової системи водовідведення, відповідальною є саме обслуговуюча організація, тобто ЖБК «Знання», тому акти про залиття від 6 березня 2023 року та 12 липня 2023 року, що складені його посадовими особами, є упередженими та необ`єктивними. Також, вказані акти містять інформацію стосовно того, що під час їх складання не було здійснено безпосереднього огляду стану каналізації та сантехнічного обладнання квартири № 152 , тому незрозуміло як саме були встановлені наявні в ній несправності. Крім того, у актах зазначено, що в доступі до квартири № 152 членам комісії було відмовлено, хоча до відповідачки, яка на момент складання актів не перебувала у місті Києві, з проханням про надання доступу до квартири для її огляду ніхто не звертався, а у квартирі № 152 ніхто не проживав, вода була перекрита.
Також, представник відповідачки вважає, що наданий позивачкою звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилось в ній на момент залиття за адресою: АДРЕСА_3 , є неналежним доказом, оскільки з нього не вбачається, в результаті якого саме залиття суб`єктом оціночної діяльності було визначено розмір матеріального збитку, а також неможливо встановити який був стан квартири до цього залиття.
Крім цього, представник відповідачки зазначає, що присуджений судом першої інстанції розмір витрат на професійну правову допомогу є суттєво завищеним, не відповідає принципу розумності та співмірності.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Приймак С.М. просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що відповідачкою не надано належних доказів на спростування причин залиття, зафіксованих в актах про залиття та стосовно наявності вини відповідачки у цих залиттях, та що залиття відбувалось не з її квартири. Отже, презумпція вини відповідачки не була спростована нею під час розгляду справи, а тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідачки вартості матеріального збитку. 
Відповідачка ОСОБА_4 та її представник адвокат Журавльов М.М., будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» представника відповідачки -адвоката Журавльова М.М., у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили  (а.с.226).
Позивачка     ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду апеляційної скарги (с.с. 236), у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. 
Третя особа ОСОБА_3 про день, час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення судової повістки-повідомлення за наявною в матеріалах справи адресою проживання/перебування, яка повернулася до суду без 

вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», у судове засідання також не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до вищезазначених норм процесуального права учасники справи про апеляційний розгляд були повідомлені належним чином, клопотання про відкладення судового засідання не подали, тому на підставі положень статті 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування частки квартири від 8 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чикиш М.М., за реєстровим номером 1963, на праві спільної часткової власності належить 72/100 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).
28/100 частин зазначеної квартири на підставі договору дарування від 31 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Балашем А.С., за реєстровим номером 3517, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 (а.с.11).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником 72/100 частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , а власником 28/100 частини цієї квартири є ОСОБА_3 (а.с.12).
За змістом акту обстеження квартири після залиття, складеного 06 березня 2023 року комісією у складі: голови правління ЖБК Знання» ОСОБА_5 , членів правління Ясь О.В., ОСОБА_6 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 , та потерпілої особи ОСОБА_2 , 06 березня 2023 року (через 6 днів після сигналу про залиття і заяви про створення комісії) відбулося обстеження квартири АДРЕСА_1 , за наслідками якого було виявлено сліди залиття цієї квартири з квартири №152, що розташована поверхом вище (2-й поверх) , а саме:
- на кухні: стеля - пофарбована водоемульсійною фарбою, наявні ознаки залиття площею 3 кв. м, спостерігаються потьоки у міжповерхових залізобетонних блоках, відшарування фарби; стіни - шпалери, простої якості, ознаки потьоків, відшарування в кутах та стиках шпалер; підлога - кахель, не пошкоджений; меблі - у кухонній стінці деформована від вологи верхня шафа, безпосередньо під міжповерховим стиком, деформовані верхні і бокові частини цієї шафи, і всі перегородки, кутова шафа має часткові пошкодження, деформована верхня частина шафи;
- у коридорі біля кухні і туалету: стеля - пофарбована водоемульсійною фарбою, наявні ознаки залиття площею 2 кв. м, спостерігаються потьоки у міжповерхових залізобетонних блоках, відшарування фарби; стіни - шпалери, простої якості, мокрі, ознаки потьоків від стелі до підлоги, відшарування в кутах та стиках шпалер; підлога - кахель, не пошкоджений;
- у коридорі: стеля - шпалери, простої якості, досі мокрі, спостерігаються потьоки у 

міжповерхових залізобетонних блоках в усіх чотирьох кутах, примикання стін до стелі мокрі до підлоги; підлога - дешевий лінолеум, не пошкоджений; меблі - вбудована шафа, стара, з зимовим верхнім одягом, мокрі, деформовані дверцята, важко відкриваються, знаходяться поряд з вхідними дверима, сохне повільно. Дублянка, довга з овечого полірованого хутра, права сторона наскрізь мокра, неприємний запах. У квартирі вогкість та неприємний запах.
Також у акті зазначено, що причиною залиття квартири №148 стало засмічення кухонної каналізації в квартирі 152 , що знаходиться безпосередньо над квартирою №148 , внаслідок чого вода з квартири №152 з другого поверху у великій кількості дотекла через квартиру №148 на першому поверсі до підвалу. Факт засмічення було встановлено сантехніком напередодні. Під час роботи комісії у доступі до квартири №152 було відмовлено (а.с.22).
22 березня 2023 року ОСОБА_2 , за допомогою месенджеру Viber, звернулася до відповідачки ОСОБА_1  із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири (а.с. 15-19).
Згідно акту обстеження квартири після залиття, складеного 12 липня 2023 року комісією у складі: членів правління ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 , та потерпілої особи ОСОБА_2 , 12 липня 2023 року (через 2 дні після сигналу про залиття і заяви про створення комісії) відбулося обстеження квартири АДРЕСА_1 , за наслідками якого було виявлено сліди залиття цієї квартири з квартири №152, розташована поверхом вище (2-й поверх) , а саме:
- санвузлу: натяжна стеля, по трубах гарячого та холодного водовідводу повільно тече вода, наявні ознаки залиття, іржаві потьоки по трубі гарячого водовідводу та плитки коло труби, наявні ознаки зволоження плитки на стінах у кутах та у міжповерхових залізобетонних блоках; підлога - кахель, мокрий, не пошкоджений;
- коридору біля кухні і туалету: стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, наявні ознаки залиття площею 1 кв. м, спостерігаються потьоки у міжповерхових залізобетонних блоках, відшарування фарби, зі стелі по стіні повільно тече іржава вода до підлоги; стіни - шпалери, простої якості, мокрі, ознаки потьоків від стелі до підлоги, відшарування в стиках шпалер; підлога - кахель, не пошкоджений;
- кухні - з вентиляції капає, а по стелі та стінах тече вода. У квартирі вогкість та неприємний запах.
У акті зазначено, що причиною залиття квартири №148 є несправність внутрішньо квартирної сантехнічної розводки у квартирі №152 , що знаходиться над квартирою №148 , внаслідок чого вода з квартири №152 з другого поверху у великій кількості дотекла через квартиру №148 на першому поверсі до підвалу. Під час сигналу про залиття 10 липня 2023 року та під час роботи комісії 12 липня 2023 року у доступі до квартири №152 було відмовлено (а.с.47).
01 вересня 2023 року ОСОБА_2 направила відповідачці ОСОБА_1  претензію про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у розмірі 59 470грн (а.с. 20-21).
Згідно звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилося в ній на момент залиття, за адресою: АДРЕСА_3 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_11 16 серпня 2023 року, розмір збитку, завданого залиттям квартири, становить 59 470грн (а.с. 23-51).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, якими підтверджується факт залиття квартири АДРЕСА_1 , співвласником якої є позивачка, з квартири №152 , яка розташована поверхом вище (2-й поверх) у цьому 

ж будинку, власником якої є відповідачка, якою не надано доказів на спростування своєї вини у заподіянні позивачці шкоди. 
Також суд зазначив, що оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати: на правничу допомогу, з урахуванням принципів співмірності та складності справи, у розмірі 2000грн, а також на проведення оцінки у розмірі 5 600грн та судовий збір.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15 та частина 1 статті 16 ЦК України).
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду.
Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Частина 2 статті 1166 ЦК України визначає., що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Позивач, за загальним правилом, має довести факт заподіяння йому шкоди внаслідок дій чи бездіяльності відповідача, а також надати докази на підтвердження її розміру.
Водночас цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на 

припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
На підтвердження факту заподіяння шкоди позивачка надала суду акти про залиття, складені уповноваженою комісією ЖБК «Знання» 6 березня 2023 року та 12 липня 2023 року.
У поданій апеляційній скарзі представник відповідачки зазначає, що позивачкою не було надано належних доказів, які б підтверджували залиття її квартири з вини відповідачки, а надані акти не є належними та допустимими доказами саме вини відповідачки, оскільки у випадку засмічення внутрішньо будинкової системи водовідведення, відповідальною особою за залиття квартири є обслуговуюча організація, тобто ЖБК «Знання». 
Також представник відповідачки зазначає, що комісія, яка складала акти, не здійснювала огляд квартири відповідачки, а відтак висновок про вину відповідачки не є беззаперечним.
Колегія суддів вважає зазначені доводи безпідставними.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; 

характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Оскільки Акти комісії ЖБК «Знання» від 6 березня 2023 року та 12 липня 2023 року мають повний опис залиття та пошкоджень, які ним заподіяні, чітко вказують причину залиття, то наявні підстави для висновку, що позивачка підтвердила факт заподіяння їй майнової шкоди саме відповідачкою.
На спростування вини відповідачки у залитті, представником відповідачки було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Враховуючи, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи, а відповідачка має право довести перед судом, що її вина у завданні шкоди майну позивачки відсутня, а також надати докази, що розмір, завданих позивачці збитків, є завищеним, ухвалою апеляційного суду від 11 грудня 2024 року у даній справі була призначена судово-будівельна експертиза для визначення причини залиття квартири позивачки та встановлення розміру завданої залиттям шкоди.
Оплата проведення експертизи була покладена на відповідачку.
Однак, відповідачкою не було проведено оплату за проведення призначеної експертизи, тому листом Київської незалежної судово-експертної установи від 16 травня 2025 року №9704 матеріали справи повернуті суду без виконання призначеної судом експертизи.
Інших доказів спростування своєї вини у залитті відповідачка не надала, у зв`язку з чим не спростувала презумпції вини заподіювача шкоди.
На підтвердження розміру завданої їй шкоди, позивачка надала суду звіт про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитку, заподіяного квартирі та майну, що знаходилося в ній на момент залиття, за адресою: АДРЕСА_3 , складений 16 серпня 2023 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_11 , за змістом якого позивачці завдано збитків на суму 59 470грн.
Посилання представника відповідача на те, що зазначений Звіт є неналежним доказом на підтвердження розміру майнової шкоди, спричиненої позивачці, оскільки із його змісту не вбачається за результатами якого саме залиття було визначено розмір шкоди та який стан квартири був до залиття квартири,колегія суддів вважає безпідставними.
Так, із змісту вказаного звіту вбачається, що він складений за наслідками огляду квартири АДРЕСА_1 , зробленого оцінювачем, а також на підставі документів наданих замовником. Визначення ринкової вартості величини відшкодування збитку робився із застосуванням витратного підходу. У зв`язку з тим, що внутрішньому оздобленню приміщення і іншому майну нанесений збиток, подальше використання приміщення і майна за призначенням не представляється можливим. Для продовження експлуатації потрібне відновлення внутрішнього оздоблення приміщення і заміна пошкодженого майна, принаймні, до рівня, що відповідає такому до моменту виникнення збитку. Розрахунок завданої шкоди проводився у наступному порядку: визначення фізичних розмірів збитку, розрахунок питомої вартості проведення робіт для відшкодування збитку від ремонтних робіт, розрахунок вартості проведення ремонтних робіт, опис матеріалів, необхідних для проведення ремонтних робіт, розрахунок ринкової вартості вживаних матеріалів, розрахунок фізичного зносу матеріалів обробки, 

розрахунок вартості вживаних матеріалів.
При цьому відповідачкою належних та допустимих доказів на спростування висновків, викладених у вказаному звіті, не надано, призначена судом за клопотанням представника відповідачки експертиза для визначення розміру завданої залиттям шкоди, відповідачкою оплачена не була, а відтак відповідачкою не було спростовано розмір заподіяної позивачці шкоди.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, та врахувавши обставини, за яких сталося залиття квартири, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 59 470грн, оскільки позивачем підтверджено як факт залиття квартири №148 , яка належить їй на праві спільної часткової власності, внаслідок неправомірних дій відповідачки, так і розмір заподіяної майнової шкоди в розмірі. 
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші (крім судового збору) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просила стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу у розмірі 6 500грн.
Рішенням суду першої інстанції з відповідачки стягнуто на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 2 000грн, тому доводи апеляційної скарги про суттєве завищення розміру витрат на професійну правову допомогу є безпідставними.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Журавльова Максима Миколайовича залишити без задоволення, заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

В.М. Ратнікова