Номер провадження: 33/813/1434/26
Номер справи місцевого суду: 947/12643/26 
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,
представника ОСОБА_1 – адвоката Сафронюк П.В.,
захисника ОСОБА_2 – адвоката Посторонки І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк Павло Віталійович, на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2026 року про закриття провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2026 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків. 
Відповідно до адміністративних матеріалів, 10.10.2025 року, о 16:25 годині, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Дмитрівська, 2А/17 в м. Одесі, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, а саме здійснила обгін автомобіля «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в тій самій смузі та подав сигнал повороту про намір повороту ліворуч, в результаті чого водій ОСОБА_2 допустила з ним зіткнення, після чого в некерованому стані здійснила наїзд на припаркований автомобіль Jaguar, д.н.з. НОМЕР_3 , і поруч стоячого пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пішохід тілесні ушкодження, чим ОСОБА_2 порушила вимоги п. 14.2.6 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР), за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 26 червня 2026 року, за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк П.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.41-43).
Одночасно, в апеляційні скарзі скаржником ставиться питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 20.04.2026 року, посилаючись на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вивчивши клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк П.В., про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Київського районного суду м. Одеси ухвалена 20 квітня 2026 року. Про наявність оскаржуваної постанови адвокат Сафронюк П.В. дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень – 26.06.2026 року.

Відтак, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений  ОСОБА_1 з поважних причин, тому підлягає поновленню.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ).

Що стосується суті апеляційної скарги, то, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно виходив із того, що згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_2 кваліфіковані поліцією як правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, що мали місце 10.10.2025 року.
Тобто, останнім днем прийняття постанови судом першої інстанції мав би бути 10.01.2026 року.
Однак, оскаржувана постанова судом була прийнята саме 20.04.2026 року (а.с.37-39).
Таким чином, на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з причин, не залежних від суду, у зв`язку з чим суд вірно закрив провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд мав встановити вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 19 Конституції України, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.
Разом з тим, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень щодо обов`язку суду встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчиненні у разі спливу всіх строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Тлумачення вказаної норми дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Апеляційним судом також враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно з якою п. 7 ч. 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року вказано, що у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не вирішується.
Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк Павло Віталійович, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2026 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2026 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк Павло Віталійович, залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     С.М. Сегеда