РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року | селище Петрове | Справа № 941/1037/25
| | Провадження № 2/941/62/26

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого судді - Шаєнко Ю. В.
при секретарі - Фатьяновій А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , із третьою особою - приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , із третьою особою - приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про визнання права власності та відсутності прав іншої особи на житловий будинок,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 , після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається, в тому числі, і з частки житлового будинку з надвірними будівлями і господарськими спорудами АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка позивач своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, мотивуючи тим, що домоволодіння було придбане ще до укладення шлюбу, однак позивач вказує на те, що вони з чоловіком проживали до укладення шлюбу однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, тому будинок також входить до складу спадкового майна, тому позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді частки житлового будинку, що залишилося після смерті чоловіка. 
Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 із третьою особою - приватинм нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про визнання права власності та відсутності прав іншої особи на житловий будинок, в якому просив визнати житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_4 , визнати за ОСОБА_3 право власності на вказаний житловий будинок та визнати відсутність у ОСОБА_1 будь-яких прав на вказаний житловий будинок. 
Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обствини, викладені в позовній заяві. Зустрічний позов не визнали, представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_6 подала відзив на зустрічний позов, в якому просила відмовити в задоволені зустрічного позову. 
Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_5 з позовом не погодилися, від представника ОСОБА_5 надійшов відзвив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволені позову. 
Зустрічний позов ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали, посилаючись на обствини, викладені в зустрічному позові. 
Третя особа - приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Денис Ігорович в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою прохав розглядати справу без його участі. 
Суд, заслухавши доводи сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. 
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 перебувала у шлюбі ОСОБА_4 з 23.01.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 4, серії НОМЕР_1 (а.с.15).
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , мають неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 51, серії НОМЕР_2 (а.с.16).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 155 від 23 квітня 2021 року (а.с.14).
Як вбачається з копії свідоцтва про право власності про придбання майна з прилюдних торгів від 12.10.2016 року реєстровий №1037 та інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за час шлюбу з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.12, 35).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, входить належна йому частина будинку, а також частка в статутному капіталі МПП «Вибір» та ТОВ «Центрнафтотрейд», що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 №113/2021 (а.с.74 - 304). 
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, є ОСОБА_1 , неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітні сини спадкодавця від першого шлюбу - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Відповідно до п.4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 року. При оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя (колишнього подружжя), повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя (колишній з подружжя), який його пережив і який має право на -1/2 частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя). За наявності другого з подружжя (колишнього з подружжя) нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. 
08.07.2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Каліушка Д.І з питанням видачі їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на частку частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 .
Однак, приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Д.І. постановою від 08.07.2025 року №239/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на вищезазначений будинок, з тих підстав, що на час сплати коштів за придбання будинку подружжя ще не перебувало в зареєстрованому шлюбі. Таких висновків нотаріус дійшов з огляду на те, що свідоцтво про право власності на будинок від 12.10.2016 року видано на підставі Акту прилюдних торгів, затвердженого ДВС Петрівського РУЮ Кіровоградської області від 20.01.2010 року (а.с.10 - 11). 
За таких обставин, ОСОБА_1 позбавлена можливості захистити своє право на нерухоме майно в нотаріальному порядку тому змушена звернутися до суду. 
Як вбачається з рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2024 року в справі №941/600/23 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , з третьою особою - приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Д.І., про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку будинку, позов ОСОБА_8 , залишено без задоволення 
(а.с.17 - 25).
Згідно постанови Кропивницького апеляційного суду від 06.02.2025 року, рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2024 року, залишено без змін (а.с. 26 - 34).
Тобто, рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2024 року та постановою Кропивницького апеляційного суду від 06.02.2025 року встановлено, що для оплати вартості будинку по АДРЕСА_1 , який ОСОБА_4 придбав з прилюдних торгів згідно Акту прилюдних торгів від 20.01.2010 року, ним використано позичені кошти, отримані ним на підставі Договору безпроцентної зворотньої фінансової допомоги №6 від 01.12.2009 року, укладеного з МПП «Вибір». Також встановлено, що позику ОСОБА_4 було повернуто 07.10.2016 року, після чого 12.10.2016 року ним отримано відповідне свідоцтво про право власності та зареєстровано право власності. 
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Таким чином рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2024 року в справі №941/600/23 є преюдиційним в частині встановлених обставин щодо періоду спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , джерела коштів, за рахунок яких було придбано будинок та часу повернення позики, отриманої для придбання будинку. 
Тобто будинок по АДРЕСА_1 , було придбано ОСОБА_4 в період спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 , а погашення позики, отриманої для придбання будинку, здійснювалося ОСОБА_4 в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_1 за рахунок їх спільних сумісних коштів. 
Відповідно до ст.3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 
Статтею 60 Сімейного Кодексу України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Відповідно до ст.61 Сімейного Кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
У відповідності до ст.63 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 
Як вбачається з матеріалів справи, в період повернення позики за будинок 07.10.2016 року обоє з подружжя - ОСОБА_1 і ОСОБА_4 працювали та мали дохід. 
Факт наявності доходу в 2015 - 2016 роках у ОСОБА_1 підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (а.с. 39 - 43).
Відповідно до ст.61 Сімейного Кодексу України, заробітна плата та інші доходи - є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Тобто, позика, за рахунок, якої було придбано спірний будинок, в повному обсязі була виплачена подружжям - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період зареєстрованого шлюбу за рахунок спільних сумісних коштів, після чого і було отримано свідоцтво про право власності від 12.10.2016 року та зареєстровано право власності. 
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Враховуючи, що для придбання будинку в повному обсязі використано спільні грошові кошти подружжя, то зазначений будинок по АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . 
На підставі вищевикладеного, суд вважє, що за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки зазначений будинок придбаний за рахунок спільних сумісних коштів подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , є об`єктом спільної сумісної власності, з рівними частками кожного з подружжя. 
Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Крім цього, представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подано зустрічний позов в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 із третьою особою - приватинм нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про визнання права власності та відсутності прав іншої особи на житловий будинок, в якому представник просив визнати житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_4 , визнати за ОСОБА_3 право власності на вказани житловий будинок та визнати відсутність у ОСОБА_1 будь-яких прав на вказаний житловий будинок. 
Вказаний зустрічний позов не підлягає задоволенню, так як доводи зустрічного позову повністью спростовуються вищевикладеними обставинами та доказами.
Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням первісного позову суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 5035 гривень 24 копійки.
Крім цього, відповідно ч.1- 4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В ході розгляду справи первісним позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень, що підтверджується відповідними доказами.
Таким чином, у зв`язку з тим, що первісний позов задоволено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме в сумі 10000 гривень по 5000 гривень з кожного, в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу.

Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 60, 61, 63 СК України, ст. ст. 368, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 78, 82, 137, 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , із третьою особою - приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про визнання права власності - задовольнити. 

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . 

Стягнути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені позивачем судові витрати, а саме: 5035 (п`ять тисяч тридцять п`ять) гривень 24 копійки судового збору та 10000 (десять) гривень судових витрат на правничу допомогу, по 5000 (п`ять) гривень з кожного.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , із третьою особою - приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушком Денисом Ігоровичем, про визнання житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 особистою приватною власністю, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та визнання відсутності у ОСОБА_1 будь-яких прав на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Петрівського районного суду
Кіровоградської області Ю. В. Шаєнко