ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року
м. Київ
справа № 824/147/25
провадження № 61-7684ав26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
за участю секретаря судового засідання - Кость А. Ю.
учасники справи:
стягувач - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України,
боржник - NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща),

за участю:
представники стягувача - Бешені Євгенія Сергіївна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представник боржника -Ліщинська Анастасія Станіславівна, 

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду 
(м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28) справу за заявою NAVITEC Sp. z o. o. (Республіка Польща) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 
2025 року у справі № 108/2025 за позовом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) про стягнення 
795 590,10 євро, в тому числі 454 800,00 євро штрафних санкцій, 340 790,10 євро процентів за користування коштами, за апеляційною скаргою NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), в інтересах якого діє адвокат Ліщинська Анастасія Станіславівна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року у складі судді Шкоріної О. І.,
Зміст заявлених вимог
1. У грудні 2025 року компанія NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) звернулася до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 2025 року у справі № 108/2025 за позовом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) про стягнення 795 590,10 євро, в тому числі 454 800,00 євро штрафних санкцій, 340 790,10 євро процентів за користування коштами.
2. На обґрунтування поданої заяви заявник зазначав, що застосовані арбітражним судом санкції не відповідають меті, на досягнення якої вони спрямовані, є непропорційними та зумовлюють невиправдане втручання у права заявника. Вважав, що арбітражний суд порушив процесуальні норми розглядаючи спір, не урахувавши, що такий спір порушує публічний порядок України. Крім того, клопотання про відвід арбітра та допит свідка були розглянуті поверхнево, без належної оцінки.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
3. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року у задоволенні заяви NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 2025 року у справі № 108/2025 відмовлено.
4. Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при 
Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 2025 року у справі № 108/2025 залишено без змін.
5. Ухвала суду першої інстанції мотивована недоведеністю вимог заявника щодо наявності підстав для скасування рішення міжнародного арбітражного суду. Зауважено, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України винесено щодо спору, передбаченого арбітражним застереженням укладеного між сторонами контракту, та не впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна і не заподіює шкоди суверенітету чи безпеці держави Україна. Стягнення штрафних санкцій передбачено контрактом та законодавством як наслідк порушення зобов`язання і саме по собі не може розцінюватися як порушення публічного порядку України. Доводи заявника про те, що арбітражний суд порушив процесуальні норми при розгляді спору суд вважав недоведеними.
Узагальнені доводи апеляційної скарги 
6. 02 червня 2026 року NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), в інтересах якого діє адвокат Ліщинська А. С., засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року, у якій просить скасувати оскаржуване судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 2025 року у справі № 108/2025.
7. На обґрунтування вимог апеляційної скарги NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), в інтересах якого діє адвокат Ліщинська А. С.,посилається на те, що суд першої інстанції не урахував, що під час арбітражного розгляду фактично залишено поза увагою аргументи та докази NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), викладені у відзиві на позов, а клопотання про відвід арбітра та допит свідка розглянуто формально, без належного мотивування їх відхилення. Унаслідок цього NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) було позбавлене реальної та ефективної можливості реалізувати своє право на захист прав і на справедливий розгляд справи, що суперечить принципам рівності сторін та змагальності процесу, гарантованим статтею 129 Конституції України. Крім того, судом не враховано, що застосовані арбітражем санкції у вигляді стягнення 
318 360,00 євро штрафу та 899,45 євро процентів за користування коштами є непропорційними, не відповідають меті їх застосування та становлять надмірне втручання у право власності, гарантоване статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
8. Акцентує увагу на тому, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 
2025 року у справі № 108/2025 було ухвалене з порушенням конституційних гарантій та принципів справедливого судочинства, що свідчить про його невідповідність публічному порядку України та наявність підстав для скасування відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини другої статті 459 Цивільного процесуального кодексу України.
9. Представник NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) Ліщинська А. С. у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала, наголосила на непропорційності застосованих санкцій за прострочення поставки товару. Вважає, що такі санкції мають каральний характер. Послалася на те, що міжнародний арбітражний суд не навів достатніх мотивів при розгляді заяви про відвід арбітра та виклик свідка.
Рух апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції
10. Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі № 824/147/25 за апеляційною скаргою NAVITEC Sp. z o.о. (Республіка Польща), в інтересах якого діє адвокат Ліщинська А. С., витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
11. 25 червня 2026 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи 
№ 824/147/25.
12. Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2026 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні 23 липня 
2026 року о 10:00 годині за адресою: проспект Повітряних Сил, 28, м. Київ, з повідомленням учасників справи.
13. Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2026 року задоволено заяву NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), в інтересах якого діє адвокат Ліщинська А. С., про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
14. 25 червня 2026 року ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргу NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.
15. Колегія суддів ураховує, що відзив на апеляційну скаргу поданий з пропуском встановленого судом строку на його подання (до 24 червня 2026 року), однак в межах десятиденного строку на його подання з дня отримання, з огляду на те, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України отримала через підсистему «Електронний суд» 17 червня 2026 року.
16. Ураховуючи незначний пропуск встановленого судом строку на подання відзиву (1 день), з огляду на зазначені вище обставини отримання стягувачем ухвали про відкриття апеляційного провадження, а також розумні строки на підготовку відзиву та обставини, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя колегія суддів на підставі частини другої статті 127 ЦПК України вважає за можливе продовжити ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до моменту його подання - до 25 червня 2026 року.
17. Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований посиланням на те, що суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що заявник не довів, що оспорюване рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України суперечать публічному порядку України та не надав доказів, які б підтверджували наявність будь-якої суперечності. Стягнення з боржника штрафних санкцій прямо передбачено умовами контракту та спрямоване на відновленням порушеного права ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України.
18. Вважає, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України не суперечать публічному порядку України, оскільки це рішення ухвалено щодо боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарських правовідносин, а обставини, встановлені цим рішенням, стосуються порядку виконання зобов`язань, передбачених положеннями укладеного між учасниками справи контракту.
19. Арбітражний суд навів мотивовані висновки щодо необґрунтованості заяви про відвід арбітра, а судом першої інстанції зазначені висновки були підтримані.
20. У судовому засіданні представники ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України Бешені Є. С., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали, що порушення публічного порядку апелянтом не доведено, міжнародний арбітраж у межах своєї компетенції вирішив питання про застосування санкцій за порушення строків поставки товарів військового призначення, належним чином розглянув клопотання про виклик свідка та відвід арбітра.
Фактичні обставини справи
21. 21 листопада 2023 року між ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України та NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) було укладено контракт № 447, за яким постачальник зобов?язався передати у власність замовника, а замовник прийняти і оплатити товари оборонного призначення. Кількість та номенклатура товару наведена у специфікації (додаток 1 до контракту), яка є його невід?ємною частиною.
22. Пунктом 5.2 контракту № 447 передбачено, що оплата загальної вартості товару у сумі 2 390 000,00 євро буде здійснюватися на умовах 97 % попередньої оплати, що становить 2 318 300,00 євро; а оплата у розмірі 3 % загальної вартості контракту, що становить 71 700,00 євро, здійснюється протягом 5 днів після отримання товару в повному обсязі та підписання сторонами актів прийому-передачі товару.
23. Згідно з пунктом 3.10 контракту № 447 строк поставки товару становить 135 днів з моменту здійснення разового платежу попередньої оплати, що зазначено у графіку.
24. На виконання умов контракту № 447 він 01 грудня 2023 року ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснила 97 % попередньої оплати за товар в сумі 
2 318 300,00 євро, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті від 01 грудня 2023 року № 23JBKLNC, виконавши свої зобов`язання відповідно до пункту 5.2 контракту в повному обсязі.
25. У подальшому за взаємною згодою сторін до контракту № 447 була внесена низка змін шляхом укладання додаткових угод до нього.
26. Відповідно до додаткової угоди від 08 квітня 2024 року № 2 до контракту 
№ 447 сторони визначили кінцевим терміном поставки товару 10 липня 2024 року, а додатковою угодою від 03 грудня 2024 року № 5 до контракту № 447 сторони змінили ціну контракту, встановивши її у сумі 2 274 000,00 євро; у зв?язку з цим попередня оплата у розмірі 97 % становить 2 205 780,00 євро, а оплата 3 % загальної вартості товару у сумі 68 220,00 євро підлягає сплаті протягом 
10 календарних днів після отримання товару в повному обсязі та підписання сторонами актів прийому-передачі товару. Крім того, відповідно до додаткової угоди від 03 грудня 2024 року № 5 до контракту № 447 постачальник зобов?язався в термін до 10 календарних днів повернути замовнику різницю між попередньою оплатою, визначеною пунктом 5.2.1 розділу 5 попередньої редакції контракту, та попередньою оплатою, визначеною пунктом 5.2.1 розділу 5 поточної редакції контракту (чинної з моменту підписання додаткової угоди № 5 до контракту), у сумі 112 520,00 євро.
27. У порушення умов контракту № 447 NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) поставив товар лише 05 грудня 2024 року, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 05 грудня 2024 року № 386. Таким чином, період прострочення поставки товару становить 147 днів.
28. 13 грудня 2024 року NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) повернула 
ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України 112 520,00 євро попередньої оплати згідно з додатковою угодою № 5 до контракту.
29. У зв?язку з простроченням поставки товару відповідачем на 147 днів, 
ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України надіслала NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) письмову вимогу від 27 грудня 2024 року № 50/41-6244 про сплату пені та штрафних санкцій, на яку відповідач належним чином не відреагував, що і стало причиною звернення позивача з позовом до МКАС при ТПП України, в якому ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України просила стягнути з NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) 795 590,10 євро в тому числі 454 800 євро пені та штрафних санкцій, 340 790,10 процентів за користування коштами та покласти на NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) усі витрати пов`язані з арбітражним розглядом.
30. Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 2025 року № 108/2025 стягнуто з NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) на користь ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України 318 360 євро штрафних санкцій, 899,45 євро процентів за користування коштами та 7 785,24 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 327 044,69 євро. У решті позовних вимог відмовлено.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
31. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
32. Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
33. Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
34. Відповідно до частин другої та четвертої статті 454 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.
35. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.
36. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітраж - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки № 1 і № 2 до цього Закону).
37. Частиною першою статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.
38. Згідно з положеннями частини першої статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.
39. Частиною першою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.
40. Відповідно до частини другої статті 459 ЦПК України, яка узгоджується із частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; 2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.
41. Тлумачення статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.
42. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 824/178/19, від 13 січня 
2022 року у справі № 824/87/21, від 26 січня 2023 року у справі № 824/253/21, 
від 15 лютого 2024 року у справі № 824/85/23
43. Рішення державного суду про скасування арбітражного рішення як результат розгляду справи про оспорювання цього рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання арбітражного рішення шляхом подання клопотання про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.
44. Згідно з статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.
45. Тобто, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу, вдаватися в його повну переоцінку.
46. Звертаючись до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 
від 20 листопада 2023 року № 163/2023, заявник посилався на те, що зазначене арбітражне рішення суперечить публічному порядку України, оскільки арбітражним судом порушено принципи змагальності, рівності та пропорційності стягнутих збитків. Також посилався на необґрунтованість висновків суду щодо розгляду клопотання про відвід арбітра та допит свідка.
47. Стаття 459 ЦПК України не містить визначення того, що розуміється під публічним порядком.
48. У постанові Верховного Суду від 23 липня 2018 року у справі № 796/3/2018 вказано, що під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.
49. Тобто правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок.
50. Об`єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.
51. Враховуючи вищенаведене, посилання на порушення публічного порядку може мати місце тільки у випадках, коли арбітражне рішення суперечить основами правопорядку держави.
52. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2018 року в справі № 761/46285/16, від 14 січня 2021 року у справі № 824/178/19.
53. Суд першої інстанції правильно зазначив, що обґрунтування заявника щодо порушення арбітражним рішенням публічного порядку України зводиться до незгоди з застосуванням норм матеріального та процесуального права, умов контакту при вирішенні спору і зокрема правильністю його вирішення по суті (визначення розміру штрафних санкцій) та не свідчить про порушення публічного порядку.
54. Колегія суддів зауважує, що застереження про порушення публічного порядку, як підстава для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, є механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє суспільні відносини від негативних впливів на них.
55. Тобто, правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують чинні в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя.
56. Отже, остаточність арбітражних рішень у міжнародному комерційному арбітражі повинна поважатися, за винятком надзвичайних обставин (Рекомендації Асоціації міжнародного права щодо публічного порядку, прийняті у місті Нью-Делі у 2002 році). Таких надзвичайних обставин (пункт 1 (d)) цих Рекомендації) заявник не довів.
57. Очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права може привести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оспорення рішення арбітражного суду. Разом з тим, рішення міжнародних комерційних арбітражів, якими спір приватних суб`єктів господарських правовідносин шляхом встановлення обставин, які стосуються порядку виконання зобов`язання, які виникли між учасниками, не суперечать публічному порядку України.
58. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) не надало доказів на підтвердження того, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при 
Торгово-промисловій палаті України від 10 жовтня 2025 року у справі № 108/2025 стосується суспільних, економічних та соціальних основ держави або ж спрямоване на втручання у публічний порядок держави Україна.
59. Оскаржене рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та щодо боржника як окремої юридичної особи й самостійного учасника господарського обороту, тому таке рішення не суперечить публічному порядку України, не загрожує її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканності, конституційним правам, свободам, гарантіям.
60. Доводи NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) зводяться в загальному до непропорційності вручання у права компанії внаслідок стягнення міжнародним арбітражем значної суми штрафних санкцій за прострочення поставки товару. Водночас, нарахування таких санкцій було передбачено умовами укладеного між сторонами контракту, вирішення спорів за яким віднесено до юрисдикції міжнародного арбітражного суду.
61. Колегія суддів наголошує, що під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими (враховуючи те, що сторони добровільно довірили вирішення спору арбітражу), оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.
62. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками Київського апеляційного суду, як суду першої інстанції, про те, що оскаржуване рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті не суперечить публічному порядку України, оскільки цим рішенням вирішено питання приватних правовідносин, а обставини, встановлені цим рішенням, стосуються порядку виконання зобов`язань, які виникли між учасниками цієї справи на підставі укладеного ними контракту. Відсутні також підстави для висновку по порушення при розгляді справи № 108/2025 основних засад судочинства, а саме змагальності та рівності сторін.
63. Зі змісту оскарженого рішення міжнародного комерційного арбітражу вбачається, що інтереси NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) представляв адвокат Микола Портний, який діяв згідно з ордером на надання правничої допомоги від 27 червня 2025 року, серія ВН № 1535676, виданим на підставі договору-доручення про надання правничої допомоги від 22 травня 2025 року. Арбітражним судом було ураховано наданий NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) відзив на позовну заяву (пункти 31, 51 рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті), а також вирішено клопотання про відвід арбітра (пункт 33) та про виклик свідка (пункт 35). 
64. Процесуальний порядок розгляду клопотання про відвід арбітра та правові висновки щодо його вирішення викладені у пунктах 34, 37, 38, 40 зазначеного рішення міжнародного комерційного арбітражу, щодо клопотання про виклик свідка - у пунктах 36, 42, 43, 44.3. Також оскаржуване рішення міжнародного комерційного арбітражу містить правові обґрунтування відхилення доводів NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), викладених у відзиві на позов (пункти 49, 53, 55, 57.4), як і правові підстави для часткового врахування доводів компанії щодо зменшення розміру заявлених позивачем штрафних санкцій (пункт 57.5). Судом враховано закріплений статтею 13 Конституції України принцип рівності усіх суб'єктів права власності і господарювання у забезпечення захисту їхніх прав та обов'язків, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності і розумності, обов`язковості для сторін умов договору, необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін.
65. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща) не доведено які саме істотні порушення процесуального законодавства були допущені міжнародним комерційним арбітражним судом, що суперечило б принципам змагальності і рівності сторін. Ні заява про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті від 10 жовтня 2025 року у справі № 108/2025, ні апеляційна скарга не містить обґрунтованих посилань на те, які саме обставини не були враховані міжнародним арбітражем при розгляді справи, вирішенні клопотання про відвід арбітра та про виклик свідка.
66. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.
67. Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
68. Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського апеляційного суду Київського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року - без змін.
69. З урахуванням відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), в інтересах якого діє адвокат 
Ліщинська А. С., судові витрати, понесені заявником у суді апеляційної інстанції, підлягають залишенню за ним.
Керуючись статтями 24, 351, 368, 375, 381-384, 454, 459 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу NAVITEC Sp. z o.o. (Республіка Польща), в інтересах якого діє адвокат Ліщинська Анастасія Станіславівна, залишити без задоволення.
2. Ухвалу Київського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович