Справа № 951/583/26
Провадження №2/951/394/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

15 вересня 2026 року 

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Бацман Ю. В.

представника Бережанської окружної прокуратури Фаль Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом керівника Бережанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища

установив:

короткий виклад обставин справи.

15.07.2026 керівник Бережанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.01.2026 громадянин ОСОБА_1 на водоймі загального користування поблизу с. Ішків Тернопільського району Тернопільської області здійснював вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову «Острог», чим порушив вимоги п. п. 4 п. 1 Розділу IV Правил любительського рибальства, ст. ст. 52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ».

Під час фіксації адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 виявлено колюче заборонене знаряддя «Острог», риба щука загальною вагою 0,9 кг. Згідно з постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 27.02.2026 у справі № 951/90/26 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення. Вищевказана постанова суду відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 09.03.2026. Водночас питання стягнення заподіяної державі шкоди в розмірі 3 468 грн судом не вирішувалося.

Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення ТР № 0278 від 23.01.2026 розмір шкоди внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів становить 3 468 грн, яка відповідачем не відшкодована. 

Тож представник позивача просить задовільнити позовні вимоги, стягнути з відповідача шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 3 468 гривень. 

Процесуальні дії у справі.

Позовна заява надійшла до суду 15.07.2026.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2026 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Гриновець О. Б.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 20.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позиція учасників справи.

Представник Бережанської окружної прокуратури Фаль Л. В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила такі задовільнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 чи його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги сторона відповідача визнає, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. 

Тож згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 

Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення й не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, заразом в силу частин 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом або в цей строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тож якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Згідно з постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 27.02.2026 у справі № 951/90/26 ОСОБА_1 23.01.2026 о 13:50, перебуваючи на водоймі загального користування поблизу с. Ішків Тернопільського району Тернопільської області здійснював вилов водних біоресурсів, а саме виловив одну щуку 0,9 кг забороненим знаряддям лову «Острог», чим порушив вимоги п. п. 4 п. 1 Розділу IV Правил любительського рибальства, ст. ст. 52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ». 

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення. Вищевказана постанова суду відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 09.03.2026. 

Як видно з акту зважування риби від 23.01.2026 вага вилученої риби складає 0, 9 кг.

Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення ТР № 0278 від 23.01.2026 розмір шкоди внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів становить 3 468 грн.

27.03.2026, 20.04.2026 ОСОБА_1 направлено претензії для добровільної сплати суми завданої шкоди, які були повернуті на адресу Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області з відмітками «одержувач відсутній за вказаною адресою», «закінчення встановленого терміну зберігання».

Згідно з листа Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області від 12.06.2026 ОСОБА_1 шкода, завдана порушенням вимог природоохоронного законодавства в розмірі 3 468 грн не відшкодована.

Як видно з листа Купчинецької сільської ради від 06.07.2026 грошові кошти від ОСОБА_1 у сумі 3 468 грн як добровільне відшкодування матеріальної шкоди за протоколом ТР № 0278 від 23.01.2026 на рахунок ради не надходили. 

Застосоване судом законодавство та висновки суду.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Статтею 3 Закону України «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо,) які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.

Відповідно до ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Забороняються знаряддя добування об`єктів тваринного світу, що призводять до калічення диких тварин, їх страждань та масового безконтрольного знищення.

Відповідно до п. п. 4 п. 1 розділу ІV Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями лову за виключенням не заборонених цими Правилами гачкових знарядь лову та елементів підводних рушниць.

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів» та виходячи із наявного при матеріалах справи розрахунку матеріальної шкоди, розмір шкоди, заподіяної відповідачем, складає 3 468 грн.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Одержані від їх реалізації доходи спрямовуються в Автономної Республіки Крим і місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. 

Отож природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Купчинецької сільської ради). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Підставою для здійснення представництва в суді інтересів держави є наявність порушень економічних інтересів держави, внаслідок невжиття органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, заходів до відшкодування збитків, спричинених протиправними діями особи, внаслідок грубого порушення правил рибальства та недоотримання зазначених коштів місцевим бюджетом.

Крім того, право на звернення із відповідним позовом та підстави для представництва в суді інтересів держави, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Тож оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку щодо задовільнення позову й наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 3 468 гривень 

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 662, 40 грн згідно з платіжної інструкції № 1527 від 10.07.2026.

Так суд дійшов висновку щодо наявні підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору й стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків такого.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 247, 259, 263-265, 268, 280-282ЦПК України

ухвалив:

задовільнити позов керівника Бережанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в розмірі 3 468 /три тисячі чотириста шістдесят вісім/ гривень, яку перерахувати за такими реквізитами: р/р UА518999980333189331000019741 ГУК У Тернопільській області/Купчинецька сільська тг (с. Купчинці), код платежу 24062100, код одержувача 37977599, в банку Казначейство України (ЕАП) м. Київ. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Тернопільської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910098, р/р UA498201720343190002000004091 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код економічної класифікації видатків бюджету – 2800) судовий збір в розмірі 1 331 /одна тисяча триста тридцять одна/ гривень 20 /двадцять/ копійок.

Повернути Тернопільській обласній прокуратурі (код ЄДРПОУ 02910098, р/р UA498201720343190002000004091 в ДКСУ м. Київ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1 331 /одна тисяча триста тридцять одна/ гривень 20 /двадцять/ копійок сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної інструкції № 1527 від 10.07.2026.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Дата складення повного рішення суду 15.09.2026.

Повне найменування сторін:

орган, який звертається в інтересах держави - Бережанська окружна прокуратура, місцезнаходження: вул. Пирогова, 5А, м. Бережани, Тернопільський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ 0291009821;

позивач – Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 45-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37472282;

позивач – Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Микулинецька, 111 А, м. Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ 40605115;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя           О. Б. Гриновець