Справа № 133/2861/25 
Провадження № 33/801/850/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дурач О. А.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 – адвокатки Голуб Н. Є. на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 червня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 24 липня 2025 року о 13 год 35 хв. по вул. Куліковського, 48 у м. Козятин Хмільницького району Вінницької області він керував транспортним засобом «Ford Sierra», держаний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510». Результат – 0,34 проміле.
Захисниця ОСОБА_1 – адвокатка Голуб Н. Є. подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просила постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 червня 2026 року скасувати, а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки відеозаписам, які підтверджують факт неодноразового застосування поліцейським алкотестера, що ставить під сумнів його результат. Після висловлення ОСОБА_1 заперечень щодо результатів тесту поліцейські не запропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чим порушили його право на захист. Незважаючи на висновок судової почеркознавчої експертизи ОСОБА_1 заперечує належність йому підпису в графі «з результатами згоден». Зазначала, що ОСОБА_1 того дня з 08 год 00 хв. до 13 год 00 хв. виконував роботи з фарбування вагонів та техніки емалевою фарбою за допомогою пневматичного фарборозпилювача в умовах підвищеної температури повітря. Пари лакофарбових матеріалів містять легкі органічні сполуки, які могли дати хибнопозитивний результат алкотестера. Також вказувала, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським чи державним інтересам, обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні. Суд першої інстанції не дав належної оцінки особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її ставленню до скоєного, а також складним сімейним та життєвим обставинам. Враховуючи принципи пропорційності, верховенства права та індивідуалізації відповідальності, вважала призначене стягнення надмірним тягарем.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. 
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 401156 від 24 липня 2025 року 24 липня 2025 року о 13 год 35 хв. по вул. Куліковського, 48 у м. Козятин Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Sierra», держаний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510». Результат – 0,34 проміле.
Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. 
Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав, пояснень по суті правопорушення не надав.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд водія  ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук) за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510». 
Згідно з результатами проведення відбору повітря з порожнини рота за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510» вміст спирту у видихуваному повітрі становив 0,34 проміле. З актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою тестування ОСОБА_1 погодився, про що свідчать його підписи. Жодних заперечень щодо результатів огляду не висловлював. 
Події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються відеозаписами з боді-камер поліцейських, з яких видно, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан такого сп`яніння. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Під час процедури він декілька разів намагався продути прилад, однак спроби виявилися невдалими, після чого поліцейський роз`яснював як саме необхідно здійснювати видих у мундштук. У результаті огляду прилад зафіксував 0,34 проміле. При цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо процедури проходження чи результату огляду ОСОБА_1 не висловлював, а навпаки повідомив, що вживав алкогольні напої «випив дві чарки».
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис є доказами у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, а тому суд правильно взяв їх до уваги. 
Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не бачить підстав не довіряти вищезазначеним доказам, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, оскільки його не було направлено до найближчого закладу охорони здоров`я, не заслуговують на увагу, у зв`язку з тим, що відповідно до статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції № 1452/735 та пункту 6 Порядку № 1103, огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проводиться в разі того, якщо особа, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не погоджується з його результатами, однак, як видно з відеозапису, після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 7510» ОСОБА_1 заперечень щодо результатів огляду не висловлював. 
Жодних об`єктивних даних про те, що водій наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я матеріли справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
Будь-яких порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, як про це зазначається в апеляційній скарзі, апеляційним судом не встановлено.
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог статті 33 КУпАП та призначив адміністративне стягнення в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП. Санкція цієї норми передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а тому наявність пом`якшуючих обставин чи складних життєвих обставин не може бути підставою для звільнення особи від передбаченої законом відповідальності або пом`якшення безальтернативних видів стягнення.
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що вимоги адвокатки Голуб Н. Є. про застосування аналогії права за Кримінальним кодексом України (далі КК України), який має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є безпідставними, тому що частиною четвертою статті 3 КК України визначено, що застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 – адвокатки Голуб Н. Є. залишити без задоволення, а постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30 червня 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:          О. С. Панасюк