Справа № 295/15642/25 | | Головуючий у 1-й інст. Біднина О. В.
Категорія 35 | | Доповідач Бондар  О.О.

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року | м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі колегії суддів: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Шевчук А. М., Павицької Т. М.,
за участю секретаря судового засідання – Лугини О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 18 грудня 2025 року, постановлену суддею Бідниною О. В. у місті Житомирі,
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 24 листопада 2025 року у справі № 295/15642/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг

УСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст заяви
1.16 грудня 2025 року ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 ) звернувся до Богунського районного суду міста Житомира із заявою про скасування судового наказу.
2.У заяві зазначив, що йому випадково стало відомо про звернення ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з нього заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
3.Посилався на те, що копію судового наказу та доданих до нього документів не отримував, із заявленою до стягнення заборгованістю не погоджується, просив скасувати судовий наказ Богунського районного суду міста Житомира від 24 листопада 2025 року у справі № 295/15642/25.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду першої інстанції
4.Богунський районний суд міста Житомира ухвалою від 18 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 24 листопада 2025 року повернув без розгляду.
5.Ухвала мотивована тим, що заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам пункту 2 частини третьої статті 170 Цивільного процесуального кодекс України (далі – ЦПК України), оскільки не містить усіх передбачених законом відомостей щодо юридичної особи заявника у наказному провадженні, зокрема її місцезнаходження, ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.
6.Крім того, суд першої інстанції зазначив, що до заяви про скасування судового наказу не додано документ, який підтверджує сплату судового збору.
7.З огляду на подання неналежно оформленої заяви суд першої інстанції, керуючись частиною шостою статті 170 ЦПК України, повернув її заявнику без розгляду.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
8.19 березня 2026 року ОСОБА_1 подав до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 18 грудня 2025 року.
9.В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 18.12.2025 в цивільній справі № 295/15642/25 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 295/15642/25 від 24.11.2025 та зобов`язати Богунський районний суд міста Житомира розглянути заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №295/15642/25 від 24.11.2025.
10.Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про прийняття заяви, та неправильно застосував норми процесуального права.
11.Зазначає, що копія судового наказу від 24 листопада 2025 року та копія заяви стягувача з доданими до неї документами йому у встановленому законом порядку не надсилалися та не вручалися.
12.Вказує, що із судовим наказом, заявою Товариства та доданими до неї документами фактично ознайомився 04 березня 2026 року під час ознайомлення з матеріалами справи, а копію ухвали від 18 грудня 2025 року отримав у суді 17 березня 2026 року.
13.Також посилається на те, що вимоги стягувача про стягнення заборгованості є необґрунтованими, оскільки між ним та Товариством відсутні договірні правовідносини щодо надання відповідних послуг, а розмір заборгованості належними доказами не підтверджено.
14.Щодо несплати судового збору зазначає, що є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції
15.Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2026 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 18 грудня 2025 року.
16.Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .
17.Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2026 року справу призначено до апеляційного розгляду.
18.У зв`язку з установленням обставин, які унеможливили подальшу участь судді Борисюка Р. М. у розгляді справи, 14 липня 2026 року проведено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого визначено новий склад суду: суддя – доповідач Бондар О. О., судді Павицька Т. М., Шевчук А. М.
19.Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17 липня 2026 року справу прийнято до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 15 вересня 2026 року.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
20.01 червня 2026 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (далі – Товариство) подало відзив на апеляційну скаргу.
21.У відзиві Товариство вказало, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував частину шосту статті 170 ЦПК України та повернув заяву без розгляду, у зв`язку із чим просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Мотивувальна частина

Позиції учасників справи в апеляційному суді
22.В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржену ухвалу.
23.Представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція апеляційного суду 
24.Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
25.Апеляційний суд заслухав суддю-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити з огляду на таке.

Оцінка висновків суду першої інстанцій 
26.Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( частини 1 – 5 статті 263 ЦПК України).
27.Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
28.Апеляційний суд уважає, що ухвалу суду першої інстанції потрібно скасувати, оскільки під час її постановлення суд допустив надмірний формалізм у застосуванні норм процесуального права та не врахував особливостей наказного провадження, в межах якого боржник не бере участі у розгляді заяви про видачу судового наказу та фактично позбавлений можливості викласти свої заперечення до моменту отримання копії судового наказу. За таких обставин право на подання заяви про скасування судового наказу є основним процесуальним механізмом реалізації боржником права на судовий захист, а тому відповідні процесуальні норми мають застосовуватися у спосіб, що забезпечує реальну можливість реалізації цього права.
29.Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який видав судовий наказ.
30.Частиною третьою статті 170 ЦПК України встановлені обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про скасування судового наказу.
31.Зокрема, пунктом 2 частини третьої статті 170 ЦПК України передбачено, що така заява має містити повне найменування юридичних осіб або ім`я фізичних осіб — заявника і боржника, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, передбачені законом відомості щодо фізичних осіб, а також відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. 
32.Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
33.Відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів із дня її надходження до суду. 
34.Копію судового наказ у цій справі ОСОБА_1 не отримав, що підтверджується поверненнями поштових відправлень без вказання підстав такого повернення (а.с. 26-29).
35.Заяву про скасування судового наказу у справі ОСОБА_1 подав 16 грудня 2025 року (а.с. 21).
36.На момент подання заяви про скасування судового наказу докази вручення ОСОБА_1 копії судового наказу та доданих документів в матеріалах справи були відсутні. 
37.За формального підходу ухвала суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду відповідає вимогам частини 3 та 6 статті 170 ЦПК України, оскільки заява не відповідала встановленим процесуальним вимогам і підлягала залишенню без розгляду. Водночас системний аналіз частин першої та третьої статті 170 ЦПК України свідчить про те, що подання боржником заяви про скасування судового наказу передбачає його обізнаність зі змістом судового наказу та доданими до заяви стягувача документами, що, у свою чергу, забезпечує йому реальну можливість належним чином обґрунтувати заяву та оформити її відповідно до встановлених законом вимог.
38.Натомість у разі відсутності доказів отримання боржником копії судового наказу та доданих до нього документів боржник фактично позбавлений можливості належним чином ознайомитися з підставами його видачі, визначити предмет заперечень та подати обґрунтовану заяву про скасування судового наказу відповідно до вимог частин першої та третьої статті 170 ЦПК України.
39.За таких обставин апеляційний суд вважає, що залишення заяви без розгляду без роз`яснення боржнику права на повторне звернення із заявою про скасування судового наказу після усунення виявлених недоліків фактично обмежило його можливість реалізувати право на судовий захист, що, у свою чергу, стало підставою для звернення з апеляційною скаргою.
40.При цьому саме по собі формальне дотримання судом першої інстанції положень частини шостої статті 170 ЦПК України не є достатньою підставою для визнання відповідного процесуального рішення обґрунтованим. Застосовуючи зазначену норму, суд має виходити не лише з формальної відповідності заяви встановленим процесуальним вимогам, а й забезпечити ефективну реалізацію права особи на доступ до суду, врахувавши конкретні обставини, які об`єктивно могли перешкодити боржнику належним чином реалізувати своє процесуальне право.
41.За відсутності доказів отримання боржником копії судового наказу та доданих до нього документів залишення заяви без розгляду без роз`яснення права на повторне звернення із заявою про скасування судового наказу після усунення виявлених недоліків є проявом надмірного формалізму, який призводить до необґрунтованого обмеження права боржника на доступ до суду та ефективний судовий захист.
42.В постанові від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц Верховний Суд зазначив, що формалізм у процесі є позитивним і необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
43.Враховуючи викладене, апеляційний суд уважає, що оскаржене судове рішення є надміру формальним та несумісним із гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права кожного на доступ до правосуддя.

Оцінка аргументів, викладених у апеляційній скарзі
44.Доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції враховує однак вважає, що вони не потребують окремого аналізу, оскільки охоплюються мотивами цієї постанови.
45.З доводами апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору апеляційний суд погоджується, оскільки відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. 
46.До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучив копію пенсійного посвідчення згідно якого є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 39).

Оцінка аргументів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу
47.Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами про те, що оскаржена ухвала суду першої інстанції формально відповідає положенням статті 170 ЦПК України. Водночас таке формальне дотримання норм процесуального права не звільняє суд від обов`язку забезпечити реальну реалізацію права боржника на доступ до правосуддя.
48.Ухвалюючи оскаржене рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою необхідність уникнення надмірного формалізму та не роз`яснив належним чином порядок подальших дій учасника справи, зокрема право на повторне звернення з дотриманням відповідних вимог. З огляду на принципи справедливості, пропорційності та повноти судового захисту, апеляційний суд уважає за необхідне врахувати всю сукупність обставин справи задля недопущення обмеження процесуальних прав особи через суто формальні недоліки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
49.Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
50.Суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції — скасувати з підстав, викладених у цій постанові.

Висновки щодо розподілу судових витрат
51.Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
52.Оскільки заявник апеляційної скарги звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.
53.Керуючись статтями 141, 259, 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Житомирський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 18 грудня 2025 року у справі № 295/15642/25 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді 
О. О. Бондар (суддя-доповідач) 

А. М. Шевчук

Т. М. Павицька

Повний текст судового рішення складений 15 вересня 2026 року.