Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 279/2242/26
Провадження № 2/279/1897/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року    м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №279/2242/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", в інтересах якого діє представник Синяк Іванна Олександрівна, з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначає, що 09.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1314-6769.
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С0037 для підписання кредитного договору №1314-6769 від 09.12.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.  Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 17800,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 2,50% в день, стандартна % ставка 3,00% в день.  Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору.  Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Окрім цього, відповідач в загальній кількості 2 рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обіднаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. 
Відповідач всупереч умовам кредитного договору, порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором.
Станом на 06.03.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 176754,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 17800,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 158954,00 грн.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 87754,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 89000,00 грн.
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 17800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 71200,00 гривень; що разом становить 89000,00 гривень.
Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1314-6769 від 09.12.2023 року в розмірі 89000,00 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн. зі сплати судового збору.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2026 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Представник позивача подав клопотання, розгляд справи просив проводити без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації отримав 18.04.2026 року). Подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вважає вказаний позов підлягає до задоволення тільки частково з наступних підстав.
Так, відповідно позовних вимог, позивач просить стягнути з нього грошові кошти в сумі: 17 800 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; - 71 200 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, як це передбачено ч.1 ст.612 ЦК України. Згідно зі ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Але в той же час звертає увагу Суду на наступне.
Як вбачається з доданих до відзиву документів, він був призваний на підставі Указу Президента України за мобілізацією 23.03.2022 року і з того часу проходив службу в Збройних Силах України. Відповідно до копій довідок, які долучає, він брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії фр.
06.12.2023 отримав поранення та був направлений до одного з лікувальних закладів, в зв`язку з чим, змушений був отримати вказаний кредит, який він отримав 09.12.2023 року, що ним не заперечується.
В зв`язку з цим, є всі підстави для застосування до даних правовідносин спеціальної норми, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Так, п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону №1357-ІХ від 30 березня 2021 року (набрав чинності 23 квітня 2021 року) визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Отже, на час укладення кредитного договору 09 грудня 2023 року, в період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи в суді на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.
Відтак відсутні правові підстави для стягнення з нього на користь позивача нарахованих відсотків в сумі 71 200 грн.
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2021 року у справі №502/1438/18.
Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вважає, що позивач вказаних вимог не дотримався, позов є необгрунтований, явно надуманий, а тому є таким, що не підлягає до задоволення.
Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
На виконання п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України, щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначає, що відповідач не очікує нести будь-які витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.178 ЦПК України, просив суд позов ТОВ "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором в сумі 17 800 грн. в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю. Вирішити питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (відповідно до п. ч.2 ст.141 ЦПК України) в розмірі 452 грн. 48 коп.
Долучив додатки: копію паспорта відповідача; копію ідентифікаційного коду відповідача; дві копії довідок про безпосередню участь відповідача в бойових діях; копію посвідчення УБД відповідача; копію довідки ВЛК відповідача; копію конверту; роздруківку з сайту ПАТ "Укрпошта" з поштовим трекінгом відправлення; докази направлення відзиву іншим учасникам.
Представник позивача направила додаткові пояснення у справі, в яких зазначила, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" було погоджено та направлено 19.05.2026 року індивідуальну лояльну пропозицію погашення заборгованості ОСОБА_1 .    Відповідачу у вищезазначеному листі було запропоновано сплатити частину суми заборгованості за Кредитним договором №1314-6769 у розмірі 20 462,40 грн., до 19.06.2026 року, після сплати Товариством буде припинено дію Кредитного договору у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу. 
У зв`язку з вищевикладеним повідомляють Суд, що за Кредитним договором №1314-6769 від 09.12.2023 року діє індивідуальна пропозиція до 19.06.2026 р. 
Лист щодо надання індивідуальної лояльної пропозиції та доказ його направлення відповідачу - надають в додатках. 
Повідомляють, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1314-6769 від 09.12.2023 р., в розмірі 89 000,00 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом – 17 800,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 71 200,00 гривень.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").  Згідно із ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.  Згідно із ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.  Верховний Суд у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.  Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
ТОВ "Укр Кредит Фінанс" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на суму 17800,00 грн., які перераховані на картковий рахунок відповідача.   У той же час, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості заходів не вживав, що відповідно до ст.611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом.   З ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 Цивільного кодексу України).   Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.  Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором.  Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.    Приписами ст.525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.   За правилами ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.  Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).  Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.  Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.  Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Судом встановлено, що 09.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1314-6769 продукту "CreditKasa", відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 17800,00 грн., строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, стандартна процентна ставка становить 3,00%, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Згідно довідки про перерахування суми кредиту №1314-6769 від 09.12.2023 року, ОСОБА_1 09.12.2023 року виданий кредит через платіжну систему LiqPay, платіж №2401803246 на card mask НОМЕР_1 , сума платежу 17800,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №1314-6769 від 09.12.2023 року, станом на 06.03.2026 загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 176754,00 грн., з яких 17800,00 грн. - основний борг, 158954,00 грн. - залишок відсотків.
Позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 17800,00 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 71200,00 грн., що разом становить 89000,00 грн.
Оскільки відповідач порушив умови договору та неналежним чином виконував свої зобов`язання, має заборгованість за кредитним договором.
З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 17800,00 грн.
Щодо стягнення нарахованих процентів за користування кредитними коштами у розмірі 71200,00 грн., суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.  Аналіз змісту цієї норми, якою доповнено Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» згідно із Законом України від 20 травня 2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», проте у згаданій вище редакції свідчить, що вона поширюється на дві категорії військовослужбовців: (1) військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; (2) інші військовослужбовці, до яких належать військовослужбовці, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час дії особливого періоду. Для першої категорії військовослужбовців щоб скористатися пільгою необхідно надати докази їх призову на військову службу саме за призовом під час мобілізації, на особливий період. При цьому, вказана пільга надається їм на весь час їх призову. Щодо надання пільги другій категорії військовослужбовців, тобто військовослужбовцям, які перебувають на інших видах військової служби, окрім військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, така надається їм у період перебування безпосередньо в районах та у період здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення. При цьому, вказана пільга надається їм під час дії особливого періоду. Вказані обставини мають бути підтверджені відповідними документами, визначеними Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №413 (із відповідними змінами).  Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.  Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.  Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц та від 11.12.2019 р. у справі №521/7927/16-ц.    Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 р. у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 р. №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.  Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Згідно розрахунку заборгованості за договором 1314-6769 від 09.12.2023 року, станом на 06.03.2026 нарахування відсотків за користування кредитом здійснено з 09.12.2023 по 06.03.2026 року.
На підтвердження наявності пільг передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідач надав копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 22.01.2024 р., довідку першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 №174 від 18.08.2022 року про те, що він дійсно в період з 08.06.2022 по 10.06.2022, з 11.06.2022 по 20.06.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів та довідку заступника командира військової частини НОМЕР_4 №1364/кп від 07.12.2023 р. про те, що він дійсно в період з 10.10.2023 по 07.11.2023, з 18.11.2023 по 06.12.2023 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Харківській та Донецькій областях. Також відповідачем надано довідку військово-лікарської комісії від 31.07.2024 р. №771, згідно якої молодший сержант за призовом ОСОБА_1 , 1983 р.н., в/ч НОМЕР_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 у ЗСУ з 03.2022. Проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК №3 в/ч НОМЕР_6 від 30.07.2024, за яким придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Отже, відповідачем надано докази для звільнення від сплати відсотків, нарахованих у спірний період, які свідчать про проходження ним військової служби за призовом в особливий період (період мобілізації) та про його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, які підлягають списанню в порядку ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Враховуючи зазначені приписи законодавства, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими процентами. 
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог (20,00%).  Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.525-527, 530, 610-612, 626, 628-629, 639, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, 
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором №1314-6769 від 09.12.2023 року в сумі 17800,00 грн., судовий збір в розмірі 532,48 грн., а всього: 18332 (вісімнадцять тисяч триста тридцять дві) гривнi 48 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598.

Відповідач:  ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання:   АДРЕСА_1 , паспорт  НОМЕР_7 від 10.04.2000 року, РНОКПП:  НОМЕР_8 .

Суддя:           Оксана ІВАШКЕВИЧ