ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 року	справа № 380/18482/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки військовослужбовцям режимно-секретних органів, які працюють в умовах режимних обмежень, за період з 01.12.2020 по 31.12.2021;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку військовослужбовцям режимно-секретних органів, які працюють в умовах режимних обмежень, за період з 01.12.2020 по 31.12.2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.07.2025 №1159/13/1797 позивач дізнався, що в період з 31.12.2020 по 31.12.2021 йому не виплачувалась компенсація, передбачена пунктом 41 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414. Позивач вважає, що перебування на посадах режимно-секретних органів та виконання функціональних обов`язків із здійснення постійного контролю за станом захисту державною таємницею на підприємстві, установі чи організації, що має дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, є підставою для виплати надбавки військовослужбовцям режимно-секретних органів, які працюють в умовах режимних обмежень. Позивач вважає бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати надбавки військовослужбовцям режимно-секретних органів, які працюють в умовах режимних обмежень, протиправною, тому звернувся до суду із позовом.
06.02.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що підставою для виплати військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 , надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, є накази про встановлення надбавки військовослужбовцям відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якому позивач проходив військову службу, перебуває на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Виплата надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, проводиться ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі наказів, виданих районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Накази ІНФОРМАЦІЯ_7 про виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за результатами роботи з документами що містять державну таємницю ОСОБА_1 , на підставі яких відповідачем здійснюється нарахування та виплата цієї надбавки, за грудень 2020 та 2021 не оформлялися. Наявність допуску до державної таємниці за суттю та правовою природою, є виключно дозволом на роботу із інформацією категорії - державна таємниця, проте не є безумовним доказом фізичного виконання громадянином такої роботи, а отже не може бути підставою для виплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у 2020 - 2021 році.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 15.09.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.
Ухвалою від 02.06.2026 суд витребував від ІНФОРМАЦІЯ_7 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 належним чином засвідчені копії документів, а саме: накази ІНФОРМАЦІЯ_7 про виплату ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за результатами роботи з документами, що містять державну таємницю, а також інші документи, що підтверджують перебування ОСОБА_1 на посадах режимно-секретних органів та виконання функціональних обов`язків із здійснення постійного контролю за станом захисту державною таємницею на підприємстві, установі чи організації, що має дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.
22.06.2026 від представника ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшло клопотання про долучення доказів на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
З листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.07.2025 №1159/13/1797 позивач дізнався, що в період з 31.12.2020 по 31.12.2021 йому не виплачувалась компенсація, передбачена пунктом 41 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України від 21 січня 1994 року № 3855-ХІІ «Про державну таємницю» (далі - Закон № 3855-ХІІ). 
Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 7 років; для форми 3 - 10 років. 
Відповідно до частини другої статті 22 Закону № 3855-ХІІ, допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону № 3855-ХІІ, для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України. Перелік та форми таких документів, а також порядок їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до частини сьомої статті 22 Закону № 3855-ХІІ надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю. 
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 3855-ХІІ, переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється: у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією; у разі необхідності підвищення чи зниження громадянину форми допуску для роботи із секретною інформацією вищого чи нижчого ступеня секретності; у разі необхідності проведення додаткової перевірки, пов`язаної з можливим виникненням обставин, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої та частиною другою статті 23 цього Закону. 
Відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. Звідси слідує, що допуск до державної таємниці за суттю та правовою природою, є виключно дозволом на роботу із інформацією категорії – державна таємниця, проте не є безумовним доказом фізичного виконання громадянином такої роботи. 
На виконання зазначених вимог закону, Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 №414, затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці. (далі – Положення № 414).
У пункті 1 Положення № 414 зазначено, що це Положення визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень). 
Згідно з пунктом 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків. 
Відповідно до пункту 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці. 
Враховуючи вимоги статті 30 Закону № 3855-ХІІ, пунктів 2, 5 Положення № 414, слід розуміти, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт чи завдань, які вимагають доступу до державної таємниці. 
Згідно з пунктом 6 Положення № 414 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. 
Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю. 
Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень, особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону №3855-ХІІ, виникає право на отримання компенсації. 
За змістом пункту 2 Положення № 414, компенсація надається у виді надбавок до посадових окладів (тарифних ставок) у відсотковому відношенні, розмір якого залежить від ступеня секретності інформації, до якої оформлено допуск. Зокрема за допуск до відомостей та їх носіїв, що мають ступінь секретності «таємно», встановлюється 10-ти відсоткова надбавка. 
Виплата надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень здійснюється відповідно до розділу ХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок №260). 
Відповідно до пункту 1 розділу ХІ Порядку № 260 військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів. 
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Порядку № 260 розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків. 
Відповідно до пункту 3 розділу ХІ Порядку № 260 для виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, командир військової частини щорічно станом на 01 січня визначає наказом розмір надбавки відповідно до номенклатури посад військовослужбовців і працівників, зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, за погодженням з режимно-секретним органом.
Таким чином, підставою для виплати військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 , надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, є накази про встановлення надбавки військовослужбовцям відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якому позивач проходив військову службу, перебуває на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Виплата надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, проводиться відповідачем на підставі наказів, виданих районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. 
Суд із відповіді ІНФОРМАЦІЯ_7 від 17.06.20206 №6396 встановив, що накази про виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за результатами роботи з документами, що містять державну таємницю ОСОБА_1 , на підставі яких відповідач мав би здійснити нарахування та виплата такої надбавки, за грудень 2020року та 2021рік не приймались. 
Як зазначалось вище, наявність допуску до державної таємниці за суттю та правовою природою, є виключно дозволом на роботу із інформацією категорії – державна таємниця, проте не є безумовним доказом фізичного виконання громадянином такої роботи, а отже не може бути підставою для виплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у 2020 - 2021 році.
Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа проходить службу.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не мав достатніх правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки військовослужбовцям режимно-секретних органів, які працюють в умовах режимних обмежень ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.12.2020 по 31.12.2021.
Суд звертає увагу на те, що до предмета доказування у цій справі не належать обставини щодо протиправності дій/бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо неприйняття наказів про виплату позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за результатами роботи з документами, що містять державну таємницю. 
Тому позивач вправі звернутись у порядку позовного провадження до ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою надання правової оцінки діям/бездіяльності останнього щодо неприйняття відповідних наказів.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.
V. Судові витрати
У зв`язку з відмовою у позові повністю, підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
у позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович