Справа № 355/904/26 
Провадження № 2/355/992/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Баришівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Верби Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,  треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

УСТАНОВИВ:

22.04.2026 року позивач -  ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до відповідача та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що після арешту її банківського рахунку на підставі постанови від 12.02.2026 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича, позивачка звернулась до приватного виконавця із заявою про визначення поточного рахунку та отримала відомості про те, що на примусовому виконанні у ОСОБА_3 перебуває виконавче провадження № 67193252 на підставі виконавчого напису № 20807, що виданий 10.08.2021 року що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з неї - ОСОБА_4 за Кредитним договором № 2031791927 від 16.07.2020 року, укладеним з AT «ОТП БАНК» ідентифікаційний код юридичної особи 21685166, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, заборгованості за Кредитним договором № 2031791927 від 16.07.2020 року в сумі 32 107,36 грн., який не був посвідчений нотаріально.
Прізвище позивачки « ОСОБА_5 » після укладення шлюбу змінено на " ОСОБА_6 ", про що також внесено приватним виконавцем відомості до виконавчого провадження, після її звернення до виконавця 16.02.2026 р із заявою про визначення поточного рахунку та надання виконавцю копії свідоцтва про шлюб та зміну прізвища.
Після звернення до приватного виконавця ОСОБА_3 - Гордієнко Н.О. стало відомо з матеріалів виконавчого провадження, що 27.06,2025 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова О.О. надійшла заява від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали від 01.05.2025 по справі №3525/752/25, що видано Баришівським районним судом Київської області.
Тому, відповідачем по за даним позовом вказано ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», як нового кредитора.
Про вищевказані обставини стало відомо після арешту її рахунків за постановою приватного виконавця від 12.02.2026 року.
Копію отриманої постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про заміну сторони стягувача, копію виконавчого напису нотаріуса надано в додатках до позовної заяви.
При зверненні до суду з даним позовом судовий збір позивачем не сплачено на підставі ст.22 ч. З Закону України «Про захист прав споживачів», рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 та правової позиції Верховного Суду у даній категорії справ від 19.10.2022 року у справі 743/1481/21. До даних спірних відносин застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини виникли не між позивачем, як позичальником та нотаріусом, який залучений до участі у справі в якості третьої особи, а спір виник саме між позивачем та відповідачем, як фінансовою організацією, яка надає фінансові послуги, з приводу виконання позичальником умов кредитного договору, в яких відповідач вважає, що він має право на безспірне стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника у позасудовому порядку за виконавчим написом нотаріуса, що порушує права позивача, як споживача.
Аналогічна правова позиція, щодо несплати судового збору в даній категорії справ також зазначена у Постанові Запорізького апеляційного суду від 24.09.2020 року у цивільній справі № 312/191/20. Дану позовну заяву подано за місцем реєстрації відповідача згідно правової позиції Київського апеляційного суду в аналогічному спорі. 
Про наявність оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, стягнення боргу, наявність виконавчого провадження, відступлення права грошової вимоги ОСОБА_2 стало відомо після накладення арешту на її банківські рахунки за постановою приватного виконавця, оскільки стягнення боргу та примусове виконання виконавчого напису не здійснювалося.
Про намір посвідчення вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса її повідомлено не було. Документи, про відступлення прав грошової вимоги у неї відсутні та не надавалися.
Кредитний договір на підставі якого посвідчений виконавчий напис нотаріуса не був посвідчений нотаріально, а стягнення боргу та посвідчення виконавчого напису нотаріусом вчинено без її відому.
Стягнутий борг за виконавчим написом нотаріуса позивачка не визнає, через завищення його розміру, посвідчений виконавчий напис нотаріусом без її відому, її не було повідомлено про відступлення права грошової вимоги та не надано документів, що підтверджують права нового кредитора. Права відповідача, як кредитора, та стягнутий розмір боргу не визнає.
Загальний строк позовної давності на подання даного позову становить до 12.02.2029 року. Загальна позовна давність становить три роки, згідно ст. 257 ЦК України. При цьому, ч.12 Прекінцевих і перехідних положень ЦК України, Під час дії і карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257 ,-€58 , 362 , 559 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. , 681 , 728 , 7.86 , 1293 цього Згідно ч.19 Прекінцевих і перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 , затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ , перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Під час дії карантинних обмежень та воєнного стану строки позовної давності за ст. 257 ЦК України було зупинено. Згідно Закону України від 14.05.2025 №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності, із 03.06.2025 року відновлено перебіг строку позовної давності.
Враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса посвідчений 10.08.2021 року вважаю за доцільне вказати про поновлення процесуального строку на його оскарження враховуючи звернення до суду в межах строків позовної давності з моменту виявлення наявності такого виконавчого напису.
Позивач вважає, що приватний нотаріус не мав права на посвідчення виконавчого напису за таким кредитним договором тому, що право нотаріусів на посвідчення виконавчих написів за кредитними договорами, що не посвідчені нотаріально було скасовано Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 року (справа №826/20084/14).
На її переконання посвідчення нотаріусом виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами на момент посвідчення спірного виконавчого напису нотаріусом є незаконним.
Оскільки, боржник за виконавчим написом нотаріуса проживав в іншому нотаріальному округу (Дніпропетровська область), нотаріальна дія щодо посвідчення такого виконавчого напису в Київському міському нотаріальному окрузі порушує і діючі на той момент положення ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат».
Тобто, нотаріус вчинив нотаріальну дію поза межами свого нотаріального округу, що є додатковою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Вважає, що через скасування права кредитора на стягнення боргу за кредитним договором, що не був посвідчено нотаріально, шляхом звернення до нотаріуса для посвідчення ним виконавчого напису нотаріуса, наявні підстави для подання даної позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулась до суду з позовом, який просить задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 22.04.2026р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовчі судові засідання призначалось на 26.05.2026,09.06.2026 та переносились через неявку відповідача та третіх осіб.
Ухвалою суду від 22.06.2026 року проведено підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду на 30.06.2026р.
У судове засідання позивач не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином; 20.05.2026 року надала суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що в позові не зазначені ані підстави для звернення до суду за захистом свого цивільного права через його порушення, невизнання або оспорювання, як і сам факт порушення, невизнання або оспорювання права, свобод чи законних інтересів, ані посилання позивача на обґрунтування своїх правових вимог. Позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки відповідача, тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Позивачем не вказано, чим саме відповідач порушив його права. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі та проводити судовий розгляд за відсутності представника відповідача. 
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень суду не нада.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень суду не надав.
За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей280,281 ЦПК України.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що після арешту банківського рахунку ОСОБА_2 на підставі постанови від 12.02.2026 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича, позивачка звернулась до приватного виконавця із заявою про визначення поточного рахунку та отримала відомості про те, що на примусовому виконанні у ОСОБА_3 перебуває виконавче провадження № 67193252 на підставі виконавчого напису № 20807, що виданий 10.08.2021 року що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з неї - ОСОБА_4 за Кредитним договором № 2031791927 від 16.07.2020 року, укладеним з AT «ОТП БАНК» ідентифікаційний код юридичної особи 21685166, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, заборгованості за Кредитним договором № 2031791927 від 16.07.2020 року в сумі 32 107,36 грн., який не був посвідчений нотаріально.
Своє прізвище « ОСОБА_5 » після укладення шлюбу вона змінила на " ОСОБА_6 ", про що також внесено приватним виконавцем відомості до виконавчого провадження, після її звернення до виконавця 16.02.2026 р із заявою про визначення поточного рахунку та надання виконавцю копії свідоцтва про шлюб та зміну прізвища.
Після звернення до приватного виконавця Шаркова О.О. з матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_2 стало відомо, що 27.06.2025 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова О.О. надійшла заява від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Баришівського районного суду Київської області від 01.05.2025 по справі №3525/752/25. Тому, відповідачем по за даним позовом вказано ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», як нового кредитора.
Про вищевказані обставини ОСОБА_2 дізналася після арешту її рахунків за постановою приватного виконавця від 12.02.2026 року. Копію отриманої постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про заміну сторони стягувача, копію виконавчого напису нотаріуса надано в додатках до позовної заяви( а.с. 8,10,12).
При зверненні до суду з даним позовом судовий збір позивачем не сплачується на підставі ст.22 ч. З Закону України «Про захист прав споживачів», рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 та правової позиції Верховного Суду у даній категорії справ від 19.10.2022 року у справі 743/1481/21. До даних спірних відносин застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини виникли не між позивачем, як позичальником та нотаріусом, який залучений до участі у справі в якості третьої особи, а спір виник саме між позивачем та відповідачем, як фінансовою організацією, яка надає фінансові послуги, з приводу виконання позичальником умов кредитного договору, в яких відповідач вважає, що він має право на безспірне стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника у позасудовому порядку за виконавчим написом нотаріуса, що порушує права позивача, як споживача.
Аналогічна правова позиція, щодо несплати судового збору в даній категорії справ також зазначена у Постанові Запорізького апеляційного суду від 24.09.2020 року у цивільній справі № 312/191/20. Дану позовну заяву подано за місцем реєстрації відповідача згідно правової позиції Київського апеляційного суду в аналогічному спорі. 
Про намір посвідчення вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_2 повідомлено не було. Документи, про відступлення прав грошової вимоги у неї відсутні та не надавалися.
Кредитний договір на підставі якого посвідчений виконавчий напис нотаріуса не був посвідчений нотаріально, а стягнення боргу та посвідчення виконавчого напису нотаріусом вчинено без відому позивачки.
Загальний строк позовної давності на подання даного позову становить до 12.02.2029 року. 
Загальна позовна давність становить три роки, згідно ст. 257 ЦК України. При цьому, ч.12 Прекінцевих і перехідних положень ЦК України, Під час дії і карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257 ,-€58 , 362 , 559 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. , 681 , 728 , 7.86 , 1293 цього Згідно ч.19 Прекінцевих і перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 , затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ , перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Під час дії карантинних обмежень та воєнного стану строки позовної давності за ст. 257 ЦК України було зупинено. Згідно Закону України від 14.05.2025 №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності, із 03.06.2025 року відновлено перебіг строку позовної давності.
Приватний нотаріус не мав права на посвідчення виконавчого напису за таким кредитним договором тому, що право нотаріусів на посвідчення виконавчих написів за кредитними договорами, що не посвідчені нотаріально було скасовано Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 року (справа №826/20084/14).
Тому посвідчення нотаріусом виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами на момент посвідчення спірного виконавчого напису нотаріусом є незаконним.
Оскільки, боржник за виконавчим написом нотаріуса проживав в іншому нотаріальному округу (Дніпропетровська область), нотаріальна дія щодо посвідчення такого виконавчого напису в Київському міському нотаріальному окрузі порушує і діючі на той момент положення ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат».
Тобто, нотаріус вчинив нотаріальну дію поза межами свого нотаріального округу, що є додатковою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з частиною 1статті 1 Закону України "Про нотаріат", нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно достатті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом України "Про нотаріат"та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону України "Про нотаріат").
Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Так, згідно з частиною 1статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2статті 88 Закону України "Про нотаріат"визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженимНаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно доПостанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізично особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який мас провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глава 16 розділ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глава 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені "Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженопостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172.
З моменту прийняття цієїпостановиі до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.
10.12.2014 року набула чинності постава КМУ №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка 3 рахунку боржника із зазначенням заборгованості.
Відповідно достатті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою № 662 - перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
1. Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
6) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.
Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Частиною п`ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі
Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 Кодексу адміністративного судочинства України).
Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, звертає увагу на те, що виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму, за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.
Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта; такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.
Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині: 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.
Таким чином, вчиняючи 21.09.2021року виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №20807 приватний нотаріус Бригіда В.О., неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, ще не підлягає виконанню.
Спірний виконавчий напис було вчинено за відсутності безспірності заборгованості боржника.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів) нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14-ц та від 28 лютого 2018 року у справі № 335/13278/14).
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17).
З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50.87,88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/21 93/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до нормст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує ії здійснення.
Враховуючи п. 2.1.1 «Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України», затвердженогоПостановою Національного банку від 30.12.1998 р. № 566, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій.
Відповідно до ч. 1 статті 81 Цивільно процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
3 наданого виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості становить 62512,30 гривень.
З даною сумою боргу позивач не погоджується в повному розмірі з підстав її недоведеності.
Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц.
Відповідно до частини 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 1, 6статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Розрахунку заборгованості суду не надано.
Тобто, нарахована сума заборгованості не може вважатися безспірною, оскільки не наданого детального розрахунку, який би підтверджував відповідність нарахованої суми умовам договору.
Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.
Таким чином, суд приходить до переконання, що договір кредиту, який було надано нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, жодних заперечень щодо цього відповідачем суду не надано, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
В силу ч. 6статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст.12-18,76,81,141,259,263-265,268,280-283 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,  треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Визнати виконавчий напис нотаріуса №20807 від 10.08.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення ОСОБА_7 за Кредитним договором №2031791927 від 16.07.2020 року, укладеним з АТ «ОТП БАНК» ЄДРПОУ 21685166, який не був посвідчений нотаріально, заборгованості в сумі 32 107,36 грн. - таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032) на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючої за адресою:  АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032) судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну грн.) грн. 20 коп. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м. Київ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, Рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджет: 22030106).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення буде виготовлено 03.07.2026.

Суддя Баришівського
районного суду       Т. В. Чальцева