Справа № 671/882/26
08 липня 2026 року
2/671/858/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
08 липня 2026 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Андрущенка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 438545 від 22.07.2024 у розмірі 11996 грн. 40 коп., а також судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 22.07.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 438545.
Згідно умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 3500,00 грн.
29.11.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 29112024, згідно умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» відступлено право вимоги за договором на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 11996,40 грн., з яких: 3500,00 грн. – тіло кредиту; 1496,40 грн. – відсотки; 7000,00 грн. – штрафні санкції.
Позивачем надано докази отримання професійної правничої допомоги, що підтверджують співмірність витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від представника позивача та відповідача клопотань про проведення судового засідання не надходило.
Відповідачем відзив на позов не подано.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. 
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.
Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить.
22.07.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 438545 (далі – Договір).
Згідно умов Договору сума кредиту 3500,00 грн., строк кредитування – 30 днів, дата повернення кредиту 21.08.2024, процентна ставка, фіксована – 1,43%, проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою, до повного погашення заборгованості.
Кредитор свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит на картку № НОМЕР_1 в розмірі 3500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією, яка міститься в матеріалах справи.
Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 складає в сумі 11996,40 грн., з яких: 3500,00 грн. – тіло кредиту; 1496,40 грн. – відсотки; 7000,00 грн. – штрафні санкції.
Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 7000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, а Договір укладено 22.07.2024, тобто після введення воєнного стану.
Враховуючи викладене, заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 7000,00 грн. не підлягають задоволенню.
29.11.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 29112024, у відповідності до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором в сумі 11996,40 грн., з яких: 3500,00 грн. – тіло кредиту; 1496,40 грн. – відсотки; 7000,00 грн. – штрафні санкції.
В той же час, судом встановлено необґрунтоване нарахування відповідачу заборгованості по штрафних санкціях в сумі 7000,00 грн. за Договором, які стягненню на користь позивача не підлягають.
Матеріалами справи підтверджено перехід прав вимоги від ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 порушила обумовлені договором строки і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї суми заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 4996,40,00 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню.
Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
В обґрунтування клопотання зазначив, що надає усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До матеріалів заяви представником позивача додано Договір про надання правової допомоги № 42649746 від 02.02.2026 згідно з яким, ФОП ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та погоджено вартість надання послуг.
Згідно Акту надання послуг від 24.04.2026 сторони підтвердили надання правових послуг вартістю 6000,00 грн. за наступним списком:
- письмова консультація клієнта щодо спірних правовідносин (1 година) – 1000,00 грн.;
- правовий аналіз правовідносин та надання консультацій (1 година) – 1500,00 грн.;
- складання позовної заяви (2 години) – 3000,00 грн.;
- формування додатків до позовної заяви (0,5 години) – 500,00 грн.
Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. суд зазначає наступне.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268).
В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач не подала жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу.
Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Відповідно до постанови ВП ВС від 25.05.2021 № 149/1499/18 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Оскільки, судом задоволено позовні вимоги на суму 4996,40 грн., що складає 41,65 відсотка від заявлених, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог: витрати по сплаті судового збору в розмірі 1108,87 грн., витрати на правничу допомогу 2499,00 грн.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст. ст. 259, 264-265, 280, 281 ЦПК України, суд,
постановив:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором № 438545 від 22.07.2024 у розмірі 4996 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 40 копійок.
В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на правову допомогу у розмірі 2499,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір в сумі 1108,87 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»: код в ЄДРПОУ 42649746, адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1;
Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя