Справа № 946/2918/26 
Провадження № 1-кп/946/385/26 

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
^______________________________________________________________________________________________________

ВИРОК
Іменем України

04 вересня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області 
у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026162150000251 від 16.03.2026, за обвинуваченням 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст. 89 Кримінального кодексу України (далі – КК України), 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У період дії на всій території України воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку, та діє на теперішній час, 16.03.2026, приблизно о 00 год. 50 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з метою крадіжки майна, перестрибнувши через бетонну огорожу, незаконно проник на територію Ізмаїльської підстанції електромереж «Ізмаїл» ПС 110/35/6, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, 27, де з пошкодженого силового трансформатору демонтував та таємно викрав 51,12 кг фрагментів мідної обмотки низької напруги загальною вартістю 23515 грн 20 коп., яка належить АТ «ДТЕК Одеські електромережі», після чого ОСОБА_4 місце злочину покинув, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

II. Статті (частини статей) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
« Стаття 185. Крадіжка
1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) -
…
3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, -
…
4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, -
карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.»

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення, вказавши, що вчинив його за вищевказаних обставин, та щиро розкаявся в його вчиненні. При цьому цивільний позов потерпілої юридичної особи АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 23515,20 грн обвинувачений не визнав, зазначивши, що викрадене майно було вилучено працівниками поліції та може бути повернуто власнику.
Представник потерпілої юридичної особи – АТ «ДТЕК Одеські електромережі» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.
Враховуючи, що всі учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, і погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.
Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. Відповідно до положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

V. Мотиви призначення покарання. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності. 
Згідно з медичними довідками ОСОБА_4 під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_4 не належить до осіб з інвалідністю.
Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, складеної стосовно ОСОБА_4 , вбачається, що ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. 
З урахуванням викладеного, беручи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , дані досудової доповіді, суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Суд також вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з визначенням йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, з урахуванням вказаних обставин, на думку суду, виправленню ОСОБА_4 сприятиме окрім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, також додатково покладений обов`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Суд переконаний у тому, що визначена міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
АТ «ДТЕК Одеські електромережі» заявлено цивільний позов (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 23515,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник потерпілої юридичної особи зазначає про те, що за фактом огляду силового трансформатору типу SFSZ-25000/110/35/6 зав. №2023HY-139 було встановлено розкрадання частини мідних обмоток 6кВ у кількості 0,3шт (вагою 400кг – встановлено поліцією при перевірці пункту приймання металобрухту).
Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2026 (ЄУН 946/1836/26) було накладено арешт на вилучений в ході огляду місця події з території підстанції в м. Ізмаїл по вул. Нижньосадова, 27 фрагмент металевого пруту жовто-червоного кольору, який поміщено до спецпакета RIC2011973. 
Відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, фрагмент металу жовто-червоного кольору (міді), який упаковано в спецпакет RIC2011973, зберігається в Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а в частині, що не врегульована ним, — застосовуються норми цивільного процесуального законодавства.
За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Водночас, за змістом ст. 22 ЦК України, особа має право на відшкодування збитків (втрат, яких вона зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі), якщо її право порушено. Тобто обов`язковою умовою для стягнення матеріальної шкоди в грошовому еквіваленті є факт її фактичної наявності (незворотної втрати або пошкодження майна) на момент ухвалення рішення судом.
Як встановлено судом, викрадене майно (фрагмент металевого пруту жовто-червоного кольору) було вилучене під час огляду місця події, визнане речовим доказом, фізично збережене та цим вироком на підставі ст. 100 КПК України повертається законному володільцю — АТ «ДТЕК Одеські електромережі».
Оскільки майно знайдено та підлягає поверненню, майнові права потерпілої юридичної особи повністю відновлюються шляхом реституції (повернення викраденого майна в натурі). Задоволення цивільного позову та стягнення з обвинуваченого повної вартості цього майна за умови одночасного повернення самого речового доказу призведе до подвійного відшкодування та безпідставного збагачення потерпілого, що суперечить фундаментальним засадам цивільного законодавства — справедливості, добросовісності та розумності.
За таких обставин, оскільки реальна майнова шкода у вигляді безповоротної втрати майна наразі відсутня, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення цивільного позову АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні був затриманий 16.03.2026. Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2026 щодо нього був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 16.05.2026. Клопотань про обрання або продовження запобіжного заходу щодо нього до набрання вироком законної сили не надходило.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи з такого їх співвідношення — три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи № СЕ-19/116-26/6622-ТВ від 31.03.2026 в сумі 1337,10 грн. 
Керуючись ст. 369-371, 373-375, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

1.  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
2. На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. 
3. На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4. Роз`яснити ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
5. Згідно з ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 04.09.2026.
6. Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 16.03.2026 по 18.03.2026 включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Згідно з ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 18.03.2026 по 16.05.2026 включно, виходячи з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
7. З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2026 арешт, та:
- вилучені під час огляду місця події автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 два поліпропіленові мішки із фрагментами мідних пластин, які скріплені біркою з пояснювальними написами та підписами понятих, - повернути власнику;
- вилучені під час огляду місця події в нежитловій будівлі з координатами 45,32 325С, 28, 88432В кусачки із рукоятками жовтого та чорного кольорів, які упаковано до паперового конверту з пояснювальними написами та підписами понятих, - конфіскувати в дохід держави;
- вилучений під час огляду місця події з території підстанції в м. Ізмаїл по вул.Нижньосадова, 27 фрагмент металевого пруту жовто-червоного кольору, який поміщено до спецпакета RIC2011973, - повернути власнику.
8. У задоволенні позову Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, – відмовити. 
9. Стягнути з ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1337,10 грн (одна тисяча триста тридцять сім гривень 10 коп.). 
10. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
11. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
12. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
13. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області ОСОБА_1