191/1054/26
2/179/737/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 року  с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області 
в складі: головуючого - судді Чорної А.О.,
секретаря судового засідання Пантєлєєвої Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Лимар А.В. звернувся до суду з позовом до Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.
Позов обґрунтований тим, що 11.01.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Кравцовою Ольгою Миколаївною заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_1 № 1/2023 відносно майна його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11.05.2023 нотаріусом винесено Постанову № 44/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
В зазначеній постанові нотаріуса було зазначено, що до неї звернувся ОСОБА_1 , з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на: земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 3,8233 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області (Державний акт IV-ЛГ № 085592, виданий 26.02.2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 1522); земельну ділянку № НОМЕР_2 , загальною площею 3,7839 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області, кадастровий номер: 4424582200:02:002:0105 (Державний акт ЛГ № 123309, виданий 29.03.2005 року); грошовий вклад з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у ТВБВ № 5449 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_2 на підставі ощадної книжки від 22.02.2005 року, виданої АТ «Державний ощадний банк України». 
25 лютого 2023 року нотаріусом була сформована заява про надання витягу з Державного земельного кадастру за № 9913286372023 щодо земельної ділянки № НОМЕР_2 з кадастровим номером: 4424582200:02:002:0105. 
10 травня 2023 року Держгеокадастр надав відповідь на запит, в якій зазначив, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером 4424582200:02:002:0105 відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» не відкрита, що унеможливлює формування витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. 
На земельну ділянку № 7 відсутній кадастровий номер, що унеможливлює отримати відомості про таку ділянку з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Крім того, нотаріусом здійснені пошуки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за результатами яких відсутня інформація про право власності спадкодавця на вищезазначені земельні ділянки.
Нотаріусом згідно вказаної Постанови будо відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не можливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, отримати відомості про земельні ділянки з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових на нерухоме майно щодо права власності на такі земельні ділянки, та встановити склад спадкового майна, а саме: розмір грошового вкладу на рахунках в банківській установі на ім?я померлого. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2023 у справі № 127/17920/23 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на: земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 3,8233 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області (Державний акт IV-ЛГ № 085592, виданий 26.02.2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за №1522); земельну ділянку № НОМЕР_2 , загальною площею 3,7839 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області, кадастровий номер: 4424582200:02:002:0105 (Державний акт ЛГ № 123309, виданий 29.03.2005).
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 цивільну справу ОСОБА_1 до Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування передано за підсудністю до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. 
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2026 цивільна справа ОСОБА_1 до Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 28.04.2026 витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Кравцової О.М. копію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 09.06.2026 закрито підготовче провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду. 
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Лимар А.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. 
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 01.12.1966, серії НОМЕР_5 .
Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 123309, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,7839 га, що розташована на території Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛГ № 085592, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,8223 га, що розташована на території Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
В спадковій справі № 1/2023 від 11.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11.01.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Кравцовою Ольгою Миколаївною заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_1 № 1/2023 відносно майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71130969. 
11.05.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Кравцовою Ольгою Миколаївною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відносно ОСОБА_1 , який 11.01.2023 звернувся з проханням видати свідоцтва про право на спадщину на: земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 3,8233 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області (Державний акт IV-ЛГ № 085592, виданий 26.02.2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за №1522); земельну ділянку № НОМЕР_2 , загальною площею 3,7839 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області, кадастровий номер: 4424582200:02:002:0105 (Державний акт ЛГ № 123309, виданий 29.03.2005 року); грошовий вклад з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходиться у ТВБВ № 5449 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_2 на підставі ощадної книжки від 22.02.2005 року, виданої АТ «Державний ощадний банк України», оскільки спадкоємцем не було надано документів, які б могли підтвердити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на день смерті та документів, які б могли підтвердити коло спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем. Разом з тим, приватним нотаріусом зазначено, що неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, отримані відомості про земельні ділянки з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності на такі земельні ділянки, та встановити склад спадкового майна, а саме розмір грошового вкладу на рахунках в банківській установі на ім`я померлого.
Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2023 у справі № 127/17920/23 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, що підтверджується копією спадкової справи № 1/2023. 
В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування – це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1260-1265 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , враховуючи положення ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем за законом першої черги.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. 
Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори в межах 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини (ст. 1270 ЦК).
Строк, визначений ст. 1270 ЦК України в такому випадку застосовується для відмови від спадщини, а не для її прийняття.
В свою чергу, для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини, (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Згідно з пп. 4.10. п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.
Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Таким чином, законодавець в означеній ситуації висунув вимогу про обов`язковість і постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Судом встановлено, що факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2023 у справі № 127/17920/23. Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_1 заповіт не залишав.
Після смерті свого батька позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на підставі його заяви було відкрито спадкову справу № 1/2023. Таким чином, позивач в порядку спадкування за законом прийняв спадщину після смерті батька. Інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися.
Позивачу ОСОБА_1 постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області від 11.05.2023 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії. 
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Суд враховує положення статей 1296-1299 ЦК України, відповідно до яких питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. 
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
Згідно роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Так, в судовому засіданні встановлено, що на момент своєї смерті ОСОБА_2 на праві приватної власності володів наступним нерухомим майном: 
- земельна ділянка, площею 3,7839 га, що розташована на території Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 123309.
- земельна ділянка, площею 3,8223 га, що розташована на території Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛГ № 085592.
При цьому у матеріалах справи відсутня інформація про заперечення відповідачем чи іншими особами існування спадкового майна та відсутність у позивача прав на це майно.
У зв`язку з тим, що спадкове майно знаходиться на тимчасово окупованої території України, нотаріус позбавлений можливості отримати інформацію від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та реєстрацію прав, а також дані, необхідні для такої реєстрації у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відсутність зареєстрованого права власності на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав не свідчить про відсутність права власності у спадкодавця на вищевказані земельні ділянки, і як слід можливість у спадкоємця отримати це спадкове майно.
Суд приймає до уваги в обґрунтування позову позивача той факт, що позивач вичерпав усі наявні заходи для отримання спадщини після померлого батька, але не може у нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за законом, оскільки постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Жовтенської сільської ради Слов`яносербського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, загальною площею 3,8233 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, загальною площею 3,7839 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жовтенської сільської ради Слов?яносербського району Луганської області, кадастровий номер: 4424582200:02:002:0105.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .

Відповідач – Жовтенська сільська рада Слов`яносербського району Луганської області, код ЄДРПОУ 04337305, місцезнаходження: провулок Комсомольський, буд. 1, с. Жовте, Слов`яносербський район Луганська область, 93734. 

Суддя А.О. Чорна