| Провадження № 2/748/505/26

Єдиний унікальний № 748/4198/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2026 року | м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретар  Самбур Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, –
В С Т А Н О В И В :
25.12.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області через електронний суд надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс»:
1) заборгованість за Договором № 2072241 від 26.06.2021 р. у розмірі 19 670,00 грн;
2) судові витрати, пов`язані з розглядом цієї позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що 26.06.2021 р. між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 2072241, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти, шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , в сумі 6 000,00 грн, зі строком кредиту 30 днів з можливістю пролонгації, розміром стандартної процентної ставки 1,90 % на день (693,50 річних) та зниженої процентної ставки 0,01 % в день (3,65 % річних). Згодом, між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено додаткові договори від 24.07.2021 р., від 22.08.2021 р., від 22.09.2021 р. відповідно до яких строк повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом продовжувався та продовжився до 23.10.2021 р. Також, даними додатковими договорами сторони погодили процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1. цих Додаткових договорів: 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Зазначають, що на виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на дату складання позовної заяви у ОСОБА_1 перед ТОВ «Лінеура Україна» виникла заборгованість в розмірі 19 670,00 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 6 000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 13 670,00 грн.
Також зазначають, що 15.07.2022 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» (до зміни найменування «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Лінеура Україна», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТОВ «Лінеура Україна» за договором № 2072241 від 26.06.2021 р. в розмірі 19 670,00 грн.
Просили стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2072241 від 26.06.2021 р. в розмірі 19 670,00 грн та витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Ухвалою судді від 06.01.2026 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Крім того, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26.06.2021 р. між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 2072241, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти, шляхом їх епрерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , в сумі 6 000,00 грн, зі строком кредиту 30 днів з можливістю пролонгації, розміром стандартної процентної ставки 1,90 % на день (693,50 річних) та зниженої процентної ставки 0,01 % в день (3,65) річних), що підтверджується копією договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту та копією паспорта споживчого кредиту, які підписані одноразовим ідентифікатором Т485 (а.с.10-16).
Відповідно до п. 4.2.2. Договору № 2072241 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.06.2021 р., клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінченням строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3., п. 4.1.5. Договору) ще на 15 календарних днів.
Згідно із п. 4.2.5. Договору № 2072241 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.06.2021 р., загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п. 1.3. Договору). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.
24.07.2021 р. ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Лінеура Україна» додатковий договір до Договору № 2072241, в якому продовжили строк кредитування на 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 24.08.2021 р., процентна ставка 1,90 % в день (а.с.20-23)
22.08.2021 р. ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Лінеура Україна» додатковий договір до Договору № 2072241, в якому продовжили строк кредитування на 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 22.09.2021 р., процентна ставка 1,90% в день (а.с.24-27).
22.09.2021 р. ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Лінеура Україна» додатковий договір до Договору № 2072241, в якому продовжили строк кредитування на 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 23.10.2021 р., процентна ставка 1,90% в день (а.с.28-31).
Вказані вище додаткові договори підписані відповідачем за допомогою одноразових ідентифікаторів.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені ЗУ «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону, визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало належним чином, перерахувавши на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 р. Вих. № 12168-0403 (а.с.43).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором № 2072241 від 26.06.2021 р. про надання кошітв на умовах споживчого кредиту станом на 15.07.2022 р., встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 становить 19 670,00 грн, з яких: 6 000,00 грн – тіло кредиту, проценти за користування нараховані за період із 26.06.2021 р. по 21.01.2022 р. (включно) у сумі 13 670,00 грн. Крім того, загальна сума заборгованості за період із 26.06.2021 р. по 21.01.2022 р. (включно) становить 26 423,40 грн, яку відповідач частково погасив, сплативши 6 753,40 грн (а.с.38-42).
15.07.2022 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 2-15072022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Лінеура Україна» і боржниками (а.с.44-45 зворот).
Відповідно до платіжного доручення № 8664 від 18.07.2022 р., встановлено, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» суму у розмірі 596 639,56 грн (а.с.46).
Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022 р., ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 670,00 грн., з яких: 6 000,00 грн сума основного боргу за кредитом, 13 670,00 грн сума нарахованих процентів (а.с.47-49)
Рішення від 25.03.2024 р. змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с.50).
Статтею 634 ЦК України, передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1436 від 23.12.2025 р., встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 грн (а.с.1).
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.
На підставі ст. ст. 526, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265, 279-282, 353, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ: 37616221, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором № 2072241 від 26 червня 2021 року у розмірі 19 670 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 00 копійок, з яких:
- заборгованість за сумою кредиту 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок;
- заборгованість по відсотках 13 670 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        В.О. Кухта