Справа № 352/1209/26
Провадження № 2/352/1193/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року | м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
14.05.2025 року позивач звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що батько дітей покладені на нього батьківські обов`язки не виконує, з дітьми спілкується дуже рідко, участі у їх вихованні не бере, матеріальне (грошове) утримання дітей забезпечує періодично, востаннє в березні 2026 року відповідач надав 2000 грн. Добровільно досягти домовленості з відповідачем щодо надання ним коштів на утримання дітей не вдається. Вказує, що окрім витрат на забезпечення базових потреб дітей з початком навчального 2026-2027 року додаються витрати на придбання канцелярських товарів й шкільного приладдя, надання дітям кишенькових коштів. Доходу позивача не вистачає для повноцінного забезпечення потреб дітей. Крім цього, після розірвання шлюбу, позов про який було ініційовано позивачем до суду, постане потреба у оренді житла для позивача та її дітей.
Вказує, що відповідач з листопада 2025 року працює різноробочим на заводі, орієнтовно отримує зарплату 23-25 тис. грн. 09.05.2026 року придбав у власність мотоцикл. Крім цього відповідач у власності має автомобіль, тому вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 7000 грн на кожну дитину. Просила позов задовольнити.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Позивач у позовній заяві просила позовні вимоги задовольнити.
Відповідачу була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі 18.06.2026 року.
Представник відповідача до суду подала відзив на позовну заяву, в якому заначила про те, що з 12.11.2016 року сторони перебували у шлюбі, в якому народилось двоє дітей, який 27.05.2026 року на підставі рішення суду було розірвано. Вказала, що відповідач був призваний на військову службу у ЗСУ та брав участь у захисті держави, проте після важкого поранення отримав другу групу інвалідності та отримував пенсію 15 000 грн. З 22.06.2026 року відповідачу встановлено 3 групу інвалідності, пенсія ще не отримував. Зауважив, що від матеріального утримання своїх дітей не відмовляється та погоджується на сплату аліментів в розмірі 5 000 грн на кожну дитину, тобто позов визнає частково.
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
В провадженні судді Олійника М.Ю. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Ухвалою судді від 18.05.2026 року постановлено відкрити провадження у справі та її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У зв`язку з відрахуванням судді Олійника М.Ю. зі штату Тисменицького районного суду Івано-Франківської області на підставі розпорядження керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №352/1209/26.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №352/1209/26 було передано на розгляд судді Гриньків Д.В. 
Ухвалою судді Гриньків Д.В. від 09.06.2026 року постановлено прийняти до провадження цивільну справу №352/1209/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Продовжувати розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.
Ухвалою судді від 05.08.2026 року постановлено поновити відповідачу пропущений процесуальний строк на подання відзиву та прийняти відзив до розгляду. У задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін відмовити.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 12.11.2018 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №2006. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с.9).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.04.2017 року виконкомом Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_7 (а.с.10).
Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого 21.01.2020 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_8 (а.с.11).
V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. 
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст.ст.12,81,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.
Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено на 2025 рік прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні ; працездатних осіб - 3028 гривні.
Згідно з вимогами ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на її утримання, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреб дітей у розвитку, враховуючи рекомендований розмір, визначений законодавством, що забезпечить дітей встановленим прожитковим мінімумом, визнання відповідачем позову в розмірі по 5000 грн, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2026 року до досягнення кожною дитиною повноліття.
VІІ. Судові витрати.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 1331 грн 20 коп. з відповідача в дохід держави. 
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», ст.4,5,12,13,81,82,263-265,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 (п`ять тисяч) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2026 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. 
Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;
відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_5 .
Рішення складене в повному обсязі 06.08.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області  Гриньків Д.В.