ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/18230/26
провадження № 3/753/5228/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
У С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 287935:
03 серпня 2026 року о 13 год. 55 хв. ОСОБА_1 перебуваючи у магазині "Сільпо", який розташований за адресою: вул. Харківське шосе, 144 у м. Києві, вчинив дрібне викрадення чужого майна, а саме: відварена картопля з кропом у кількості 0,634 кг вартістю 136 грн 43 коп без ПДВ, окунь гриль у кількості 0,194 кг вартістю 88 грн 30 коп без ПДВ, курячий биток у кількості 0,296 кг вартістю 399 грн 20 коп без ПДВ, печінковий пиріг із печерицями у кількості 0,462 кг вартістю 319 грн 20 коп без ПДВ, лохина Сільпо боул у кількості 1 шт вартістю 71 грн 59 коп на загальну суму 561 грн 94 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду показав, що умислу на викрадення товару у нього не було. Так ОСОБА_1 зазначив, перебував у магазині «Сільпо», де здійснював закупівлю продуктів харчування. Готову продукцію, яка не була герметично упакована, він поклав в окремий пакет, щоб не забруднити інші придбані товари. Під час розрахунку на касі ОСОБА_1 через неуважність забув про зазначений пакет та не пред`явив його для оплати. Після проходження касової зони, коли до нього підійшов працівник охорони та повідомив про наявність неоплаченого товару, він одразу згадав про пакет та висловив готовність оплатити його вартість. Однак працівник охорони викликав працівників поліції. ОСОБА_1 також зазначив, що того дня придбав у магазині товарів на суму понад 1000 грн, що, на його думку, підтверджує відсутність наміру на викрадення товару. Вважає, що неоплата зазначених товарів сталася виключно внаслідок його неуважності та забуття, а не через умисне бажання заволодіти чужим майном без оплати. 
У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 вину не визнав та просив врахувати відсутність у його діях умислу на вчинення дрібного викрадення чужого майна.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, довідку, заяву, письмові пояснення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП "поза розумним сумнівом" не доведена в судовому засіданні.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що з наданих ОСОБА_1 пояснень убачається, що він не заперечує факт перебування у нього неоплачених товарів, однак зазначає, що вони були помилково залишені ним у пакеті та не пред`явлені до оплати через неуважність. Після того як працівник охорони повідомив йому про неоплачений товар, він одразу визнав факт неоплати та висловив готовність сплатити його вартість. Інших належних і допустимих доказів, які б спростовували ці пояснення та підтверджували склад правопорушення, судом не встановлено.
Таким чином не підтверджено умислу ОСОБА_1 на дрібне викрадення чужого майна.
За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а тому слід констатувати, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, і провадження у справі слід закрити.
Керуючись ст.ст.51, 245, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: