УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/1874/25 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць О. С.
суддів Талько О. Б., Шалоти К. В.
з участю секретаря
судового засідання Драч Т. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №935/1874/25 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О.
установив:
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці.
На обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .
Вказувала, що з метою реалізації права на спадкування 24.06.2025 звернулася до нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із відповідною заявою. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Разом з тим зазначала, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки м. Олешки, Херсонської області, де помер її брат, є окупованою російською федерацією територією і зв`язок з братом був відсутній, а також у зв`язку з пандемією Covid-19, складними сімейними обставинами, скрутним матеріальним становищем, тяжкою хворобою та військовим станом в Україні не змогла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Зокрема, м. Олешки Херсонської області перебуває під окупацією російської федерації, на його території відбувалися бойові дії, у зв`язку з чим був відсутній зв`язок із братом. Крім того, на пропуск строку вплинули пандемія COVID-19, складні сімейні обставини, тяжка хвороба, скрутне матеріальне становище та її похилий вік.
Крім того, позивачка має проблеми зі здоров`ям, зокрема зниження пам`яті, постійно перебуває у стані стресу та неодноразово зверталася за медичною допомогою. На момент подання позовної заяви відповідні медичні документи, зокрема щодо звернення до лікаря 07.06.2021 та подальших звернень, не були долучені до матеріалів справи. 
Крім того, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, що також ускладнило можливість своєчасного звернення до нотаріуса для прийняття спадщини.
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олешки, Херсонської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №479 (а.с. 4).
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджує родинний зв`язок позивачки ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 як рідними братом і сестрою (а.с. 3).
Відповідно до витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2004 померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.03.2004 виданого Коростишівською державною нотаріальною конторою належала 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 24.07.2025 №1289/02-31 відмовлено ОСОБА_5 , який діє за довіреністю від імені позивача ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 6).
Відповідно до наданих позивачем довідок КНП «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради від 08.09.2025 №2599, 3600 слідує, що 15.03.2021, 23.05.2022 року ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою до лікаря ОСОБА_6 та їй було рекомендовано амбулаторне лікування (а.с. 22).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано, у зв`язку із чим остання не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог. 
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначала, що не могла у шестимісячний строк звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки м. Олешки Херсонської області перебуває під окупацією російської федерації, на його території відбувалися бойові дії, у зв`язку з чим був відсутній зв`язок із її братом. Крім того, на пропуск строку вплинули пандемія COVID-19, складні сімейні обставини, скрутне матеріальне становище та похилий вік. Позивачка також зазначала, що має проблеми зі здоров`ям, зниження пам`яті, перебуває у стані постійного стресу та неодноразово зверталася за медичною допомогою.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 08.06.2021. Зі змісту поданої позивачем постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину вбачається, що 24.07.2025 ОСОБА_5 як представник за довіреністю від імені позивача ОСОБА_1 , звернувся до нотаріуса із заявою про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата ОСОБА_2 , про що цього ж дня нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також 24.07.2025 державним нотаріусом заведено спадкову справу №342/2025 до майна померлого ОСОБА_2 .
Тобто, позивач через свого представника звернулася до нотаріуса із відповідною заявою зі спливом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачкою наявності об`єктивних та непереборних перешкод для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини. 
Надані нею довідки про відвідування 15.03.2021 та 23.05.2022 КНП «Коростишівська ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради, у яких рекомендовано амбулаторне лікування, самі по собі не підтверджують поважності тривалого пропуску строку саме через хворобу. 
Інших доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я позивачки або наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса, матеріали справи не містять.
Разом з тим, відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із воєнною агресією російської федерації проти України, запроваджено воєнний стан.
Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив 08.06.2021, тобто до початку повномасштабної збройної агресії та окупації російськими військами частини території України, зокрема м. Олешки Херсонської області.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність посилань позивачки на введення воєнного стану як на поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини.
Таким чином, зазначені позивачкою обставини, а саме окупація м. Олешки Херсонської області, бойові дії, відсутність зв`язку з братом, пандемія COVID-19, складні сімейні обставини, тяжка хвороба, скрутне матеріальне становище та похилий вік, як причини пропуску нею шестимісячного строку після смерті брата, не є такими, що були пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які перешкоджали їй своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.
Колегія суддів, враховуючи, що тривалість пропуску строку для прийняття спадщини становить понад чотири роки, а також з урахуванням встановлених судом обставин, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що згідно зі статтею 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції про відмову в позові є законним й обґрунтованим.
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 26 серпня 2026 року.

Головуючий Коломієць О. С.

Судді Талько О. Б.

Шалота К. В.