Справа № 947/19576/26
Провадження № 3/947/2048/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08.07.2026 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю секретаря Маркової О.І., адвоката Берзінь С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції адміністративну справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №655021 від 02.05.2026 року, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КпАП України, 

ВСТАНОВИВ:

02.05.2026 року о 01:02 годині, на вулиці Георгія Липського, 5 в м. Одесі, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем Hyundai Sonata державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.9.а «Правил дорожнього руху України», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager АRMF 0306, тест 1562, рузультат позитивний 1,61%. Правопорушення скоєнно повторно протягом року.
Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 як порушення п. 2.9(а) «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КпАП України.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, був ознайомлений з правами та обов`язками у відповідності ст. 268 КпАП України, заяв чи клопотань до суду не надходило. Вину не визнав та пояснив, що він в той день він не керував ніяким автомобілем, він з друзями повертався до дому, йшли біля машини з якої вибіг чоловік, до них під`їхав автомобіль працівників поліції. Йому запропонували пройти огляд на приладі Драгер, він його пройшов. Вважав дії працівників поліції неправомірними, дії працівників поліції не оскаржував. Він відмовляється від своїх письмових пояснень в протоколі, а саме те, що він написав «згоден». Працівники поліції йому погрожували ТЦК. Просив суд закрити провадження відносно нього, підтримав письмові заперечення свого представника.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Берзінь С.Л., підтримав свої письмові заперечення на протокол, пояснив, що в той день ОСОБА_1 не керував автомобілем. На відеозапису автомобіль стоїть закритий, заглушений, тобто відсутній факт керування автомобілем. ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких раніше наданих пояснень і показань на відеозаписах та в протоколі, тобто він не керував автомобілем, не вживав алкогольні напої. Просив суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В судовому засіданні був переглянутий відео запис з місця виявлення адміністративного правопорушення, який був залучений працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, диск №2 відеозапис ЕПР1 655021 ОСОБА_1 ст130+чат… 04.05.2026 16:17 Файл МР4 38 105 КБ, на 0:00:07 хв. відеозапису по дорозі проїжджає автомобіль під час комендантської години, інших автомобілів на дорозі не має, дата запису 2026-05-02 01:01:05 годин. Автомобіль працівників поліції починає рух за вказаний автомобілем. Відеозапис на тому ж диску ЕПР1 655021 ОСОБА_1 ст130+чат…04.05.2026 16:16 Файл МР4 8 609 КБ працівники поліції розшукують автомобіль, знаходять автомобіль, який стоїть на узбіччі. Диск №1 файл ЕПР1 655021 ОСОБА_1 ст130+ч…05.05.2026 11:18 Файл МР4 4 505 042 КБ на відеозапису ОСОБА_1 розмовляє з працівниками поліції. Працівник поліції просить відкрити «резерв», поряд стоять ще чоловіки. Працівник поліції говорить ОСОБА_1 «ходімо пройдемо тест». ОСОБА_1 не оспорює факт керування. ОСОБА_1 не заперечує, говорить, потім говорить може не потрібно, де розписатися, що відмовляюсь, я сам знаю, що там дай боже, працівник поліції запитує чи буде він проходити тест на місці або у лікаря нарколога або відмовитись, але також буде склад. ОСОБА_1 пропонують пройти тест на місці. ОСОБА_1 відмовляється, працівник поліції пояснює, що буде складено протокол за відмову, що транспортний засіб залишається на місці. Працівники поліції знову пропонують ОСОБА_1 пройти тест на місці, ОСОБА_1 погоджується, сміється разом з друзями. ОСОБА_1 проходить тест, тест виявляється позитивним 1.61%, ОСОБА_1 погоджується з результатом. ОСОБА_1 пояснюють, що відносно нього буде складено протокол за ст.. 130 ч.3 КУпАП, що буде також складена постанова за ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснюється ст. 63 Конституції України та права за ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 нічого не оспорює. ОСОБА_1 просить працівника поліції сісти за кермо автомобілю Соната та відігнати його. ОСОБА_1 пояснює, що він даст розписку, що надає дозвіл на керування автомобілем працівнику поліції. На місце прибуває другий екіпаж поліції з яким друзі ОСОБА_1 їдуть до РВ. Друзі ОСОБА_1 запитують у нього, чи він закрив машину. ОСОБА_1 пояснюють, що він також проїде до Київського РВ, так як вони не можуть допустити, щоб врони порушували комендантську годину або знову керував автомобілем. ОСОБА_1 разом з працівниками прибуває до Київського РВ. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 130 ч.3 КУпАП.
Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655021 від 02.05.2026 року з якого вбачається , що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та ст. 63 Конституції України, що в графі 14. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення написа «Згоден» та поставлена підпис, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.05.2026 року, відеозапис. 
Від ОСОБА_1 та його представника адвоката Берзінь С.Л. будь яких клопотань до суду не надходило.
При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за наявними доказами по справі. 
Завданням КУпАП як відомо (серед іншого) є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Тобто законодавець хоче встановити не тільки порядок у державі але й зробити це таким чином, щоб кожний у випадку порушення встановлених правил поніс свою міру відповідальності, оскільки без такої концепції втрачається сенс будь якого закону, що охороняє права і свободи громадян.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від23грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.
Диспозиція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).
Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
В свою чергу, на виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18); «Михайлова проти України» (№ 10644/08, 06 березня 2018 року) беручи до уваги серйозність передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції,що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
В судовому засіданні встановлено та ні ким не спростовано, що водій ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, пройшов його. 
З відеозапису та матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував автомобілемHyundai Sonata державний номер НОМЕР_1 , погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, пройшов його, не проїхав до медичного закладу. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655021 від 02.05.2026 року вбачається, що свідки чи потерпілі не залучались. Відеозапис вевся з кількох технічних засобів, що разом з зібраними матеріалами в повному обсязі відображає картину скоєнного ОСОБА_1 правопорушення. 
Крім того ОСОБА_1 та його представником суду не надано доказів стосовно оскарження дій працівників поліції при проведенні процедури огляду на стан сп`яніння та оспорювання акту огляду. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис, беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджує відомості викладені в протоколі та доводить вину правопорушника.
Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом події, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.05.2026 року в якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами справи.
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Судом не приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 та його представника адвоката Берзінь С.Л. стосовно того, що ОСОБА_1 відмовляється від своїх письмових пояснень та пояснень на відеозапису відповідно до ст. 63 Конституції України. 
Суд вважає, що адміністративне стягнення, передбачене в межах ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, згідно якого адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки – автомобіля. Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.
Відповідно до довідки інформаційного порталу національної поліції громадянин ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року притягувався постановою Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, постановою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.03.2026 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія НОМЕР_2 отримував 17.07.2025 року (статус підлягає вилученню).
Відповідно до ст. 6 КпАП України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративних правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України. 
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи викладене, а також той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Hyundai Sonata державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284,317-1, 307, 308, ч. 3 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ: 
Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України.
Накласти на  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави (р/р-UA848999980313080149000015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Отримувач: ГУК Одеської області) у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 років.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA758999980313171206000015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).
Згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, у відповідності до вимог ч.2 ст.308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Г. В. Войтов