ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 925/762/26

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу 
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до Державної установи "Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України"
про стягнення 720970,90 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду. 

1. 29.05.2026 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Державної установи "Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України".

2. Змістом позову є майнова вимога позивача стягнути з відповідача 720970,90 грн, зокрема 329411,77 грн заборгованості за спожиту електроенергію в грудні 2021 року, 170964,66 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2022 до 30.04.2026, 214707,26 грн 15% річних за період з 16.12.2021 до 26.05.2026 та 5887,21 грн пені за період з 16.12.2021 до 23.02.2022.

3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що виконав зобов`язання з постачання відповідачу електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", проте відповідач неналежно виконав зобов`язання зі сплати за спожиту електричну енергію.

4. 29.05.2026 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Суд ухвалив розглядати справу спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

5. 11.06.2026 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у стягнені пені у розмірі 652,68 грн та 15% річних у розмірі 543,91 грн, нарахованих на листопадовий рахунок №000038469769/22/011/23331, вартість електроенергії за яким 29.12.2021 відповідач сплатив повністю. Також відповідач просив зменшити розмір 15% річних до розміру 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки підвищений розмір визначений виключно постачальником в односторонньому порядку у Комерційній пропозиції як умові договору приєднання. Відповідач просив зменшити розмір інфляційних витрат не менше ніж на 50% від заявленого розміру з 170964,66 грн до суми, що є співмірною у цій справ та врахувати неможливість відповідача здійснити оплату внаслідок бюджетних обмежень та відсутності зареєстрованих зобов`язань. Відповідач також просив зменшити розмір пені на 90% від заявленого розміру. (а.с. 65-68).

6. У відзиві відповідач визнав споживання електричної енергії у грудні 2021 року в обсязі 49664,00 кВт*год. вартістю 329411,77 грн. Водночас відповідач ствердив, що відсутність зареєстрованих бюджетних зобов`язань, відсутність погоджених договором обсягів та вартості на грудень 2021 року, а також закінчення бюджетного 2021 року унеможливлюють позасудове погашення заборгованості.

Відповідач вказав, що позивач невірно виконав розрахунок пені та 15% річних, оскільки позивач нарахував за листопадовим рахунком №000038469768/22/О11/23331 від 07.12.2021 пеню у розмірі 652,68 грн та 15% річних у розмірі 543,91 грн за період з 16.12.2021 до 30.12.2021 за 15 днів. 

Відповідач ствердив, що своєчасно сплатив вартість спожитої електроенергії у розмірі 88233,28 грн за листопад відповідно до акту купівлі-продажу електроенергії від 29.12.2021 у повному обсязі. У підтвердження оплати за спожиту електричну енергію у листопаді 2021 року відповідач подав платіжне доручення №4396 від 29.12.2021. Відповідач ствердив, що вказану оплату визнав позивач у позові. На думку відповідача нарахування позивачем санкцій на погашений борг є безпідставним.

Відповідач зазначив, що рахунок та акт за грудень 2021 року позивач надіслав 18.01.2022 на адреси ck-oblses@ukr.net та smila.labcentr@ukr.net, які не відповідають погодженій у договорі адресі електронної пошти споживача. Станом на січень 2022 рік відповідач використовував інше доменне ім`я сайту: http://oblses.ck.ua/, що підтверджується договором між відповідачем і ТОВ «МАКЛАУТ_СЕРВІС» від 11.08.2021 №61 про надання послуг делегування доменного імені для відповідача. Отже, надіслання рахунку є визначенням початкової дати нарахування санкцій. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, нарахування починається з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, тобто з 21.01.2022. Доказів вручення рахунку саме на погоджену у п. 16.2 Комерційної пропозиції адресу електронної пошти споживача позивач не подав.

Крім того, відповідач ствердив, що рахунок за грудень 2021 року датований 13.01.2022 та направлений відповідачу 18.01.2022. Отже, звернення позивача до суду є єдиним законним способом відновлення правовідносин та створення правової підстави для реєстрації бюджетного зобов`язання і здійснення оплати.

Відповідач підтверджує факт споживання електричної енергії у грудні 2021 року та визнає наявність основного боргу у розмірі 329411,77 грн за спожиту електроенергію в обсязі 49664 кВт·год.

Відповідач категорично заперечує проти стягнення штрафних санкцій та відсотків у заявлених позивачем розмірах та просить суд зменшити їх розмір. На думку відповідача збільшений розмір 15% річних встановлено постачальником в односторонньому порядку у Комерційні пропозиції без можливості споживача погоджувати чи заперечувати такі умови. Вказане є підставою для розгляду питання про зменшення 15% річних до законодавчо встановленого мінімуму 3%. 

Відповідач просить зменшити розмір пені на 90% та інфляційних втрат не менш ніж на 50% та врахувати, що відповідач є державною бюджетною неприбутковою установою, яка фінансується виключно з державного бюджету, не здійснює підприємницької діяльності та не отримує доходів від своєї діяльності. Фінансові операції відповідача регулюється Бюджетним кодексом України. Майновий тягар від сплати 391559,13 грн. штрафних санкцій є непропорційно обтяжливим для бюджетної установи, яка покриває витрати виключно з державного бюджету і безпосередньо вплине на виконання нею соціальних функцій. 

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

7. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача стягнути борг, пеню, інфляційні втрати, 15 % річних.

8. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

9. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

10. Предметом доказування у справі є обставини виникнення майнового господарського зобов`язання на підставі договору поставки електричної енергії; невиконання відповідачем зобов`язання з оплати за спожиту електроенергію; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача; період прострочення виконання грошового зобов`язання; розмір та підстави нарахування пені, 15% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

11. Позивач виконує функції постачальника «останньої надії» і діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.11.2018 №1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312. 

12. Позивач здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується НКРЕКП, є публічним договором приєднання та оприлюднений на офіційному веб сайті позивача: https://uie.kiev.ua/wp-content/uploads/2025/06/Dogovir.pdf ).

13. 18.11.2021 ПАТ "Черкасиобленерго" надіслало позивачу повідомлення оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким буде здійснюватися постачальником "останньої надії" з 19.11.2021, зокрема позивачем відповідачу. (а.с. 24-27)

14. Відповідач приєднався до публічного договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який відповідно частини 8 статті 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. (а.с. 28-31)

Відповідно до умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії":

п. 2.1 - споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція); 
п. 5.8 - розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць;
п. 5.10 - оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

15. У пункті 4.1 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 , що є невід`ємним додатком до договору, встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 цієї комерційної пропозиції. Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі). (а. с. 31 на звороті - 35)

16. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (п. 4.2. Комерційної пропозиції).

17. Відповідно до пункту 4.3 Комерційної пропозиції рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

18. Пунктом 4.4 Комерційної пропозиції передбачено, що для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є додатком 1 до договору, акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. 

19. Відповідно до пункту 6.1 Комерційної пропозиції за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку.

20. Згідно з пунктом 7.4 Комерційної пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" встановлено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

21. 29.12.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, у якій визначили обсяг електричної енергії на 19.11.2021 до 30.11.2021 за ПАТ "Черкасиобленерго" як оператора системи розподілу /передачі становить 15361 кВт*год (п. 1). Також сторони визначили вартість обсягів постачання, яка становить 88233,28 грн (п. 2). Сторони визначили, що договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України з 19.11.2021 та діє до 31.12.2021 (п. 4). (а. с. 35 на звороті – 36)

22. 31.12.2021 позивач склав акт купівлі-продажу електроенергії №017245 до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на підставі звітів про фактичне споживання електричної енергії оператора системи розподілу ПАТ "Черкасиобленерго" за грудень 2021 року, який надіслав відповідачу на адресу: ck-oblses@ukr.net та smila.labcentr@ukr.net (а. с. 38, 41)

23. 13.01.2022 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року в обсязі 49664,00 кВт*год. на суму 329411,77 грн на адресу: ck-oblses@ukr.net та smila.labcentr@ukr.net (а.с. 39, 40) 

24. За розрахунком позивача заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію у грудні 2021 становить 329411,77 грн (а.с. 42)

25. 26.12.2025 позивач надіслав відповідачу вимогу №44/11-012049, у якій вимагав сплатити 387303,67 грн у семиденний строк з дати отримання цієї вимоги, зокрема 329411,77 грн боргу за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року, 194093,46 грн 15% річних, 192557,53 грн інфляційних втрат та 652,68 грн пені. (а.с. 43-45)

26. За розрахунком позивача за прострочення виконання грошового зобов`язання розмір інфляційних втрат становить 170964,66 грн за період з 01.02.2022 до 30.04.2026, розмір 15% річних становить 214707,26 грн за період з 16.12.2021 до 26.05.2026 на підставі пункту 7.4 Комерційної пропозиції та 5887,21 грн пені на підставі пункту 6.1 Комерційної пропозиції за період з 16.12.2021 до 23.02.2022 (а.с. 8-10)

27. Відповідач на спростування доводів позивача подав до суду докази, дослідивши які суд встановив:

28. 02.06.2022, 18.01.2023, 17.01.2025, 26.02.2025, 07.01.2026 та 03.03.2026 відповідач звертався до позивача з листами, у яких зазначив про неможливість позасудового погашення боргу, яка спричинена виключно об`єктивними бюджетними обмеженнями та ствердив, що виконає рішення суду невідкладно після набрання ним законної сили. (а.с. 80, 82, 85, 87, 89, 92)

29. 29.12.2021 відповідач сплатив позивачу 88233,28 грн за спожиту електроенергію у листопаді 2021 році на підставі платіжного доручення №4396 від 29.12.2021 (а.с.106).

30. 18.01.2022 позивач надіслав відповідачу рахунок та акт за грудень 2021 року на адреси ck-oblses@ukr.net та smila.labcentr@ukr.net, які не відповідають погодженій у договорі адресі електронної пошти споживача. Станом на січень 2022 рік відповідач використовував інше доменне ім`я сайту: http://oblses.ck.ua/, що підтверджується договором між відповідачем і ТОВ «МАКЛАУТ_СЕРВІС» від 11.08.2021 №61 про надання послуг делегування доменного імені для відповідача (а.с.99-101).

31. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

32. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

33. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

34. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів"). 

35. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову, сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

36. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

37. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

38. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 

39. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

40. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

41. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. 

42. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

43. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

44. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

45. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

46. між сторонами виникло майнове господарське зобов`язання на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії";

47. 29.12.2021 сторони уклали додаткову угоду №1, у якій визначили обсяг споживання електричної енергії у листопаді 2021 року та її вартість;

48. позивач виконав свій обов`язок та надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії у листопаді 2021 року вартістю 88233,28 грн та у грудні 2021 року вартістю 329411,77 грн;

49. 29.12.2021 відповідач сплатив позивачу 88233,28 грн за спожиту електричну енергію у листопаді 2021 року;

50. відповідач не виконав грошове зобов`язання з оплати наданих послуг у грудні 2021 року у строк, встановлений договором;

51. розмір невиконаного зобов`язання відповідача становить 329411,77 грн;

52. за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем позивач нарахував та просив стягнути 170964,66 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2022 до 30.04.2026, 214707,26 грн 15% річних за період з 16.12.2021 до 26.05.2026 та 5887,21 грн пені за період з 16.12.2021 до 23.02.2022.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

53. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

54. Частиною 2 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що оператор системи розподілу має право своєчасно та у повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії та інші послуги, надані на ринку електричної енергії.

55. Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

56. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

57. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

58. Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

59. Частинами 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

60. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

61. Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

62. Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні види договорів, зокрема, про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

63. Згідно з пунктом 56 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

64. Відповідно до статті 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

65. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

66. Пунктом 6 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

67. Відповідно до частини 3 статті 60 Закону України "Про ринок електричної енергії" відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку електричної енергії.

68. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено ПРРЕЕ.

69. Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

70. Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

71. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 

72. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

73. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

74. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

75. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

76. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

77. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

78. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

79. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

80. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

81. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем зобов`язання зі сплати за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року.

82. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та стягнути з відповідача борг, інфляційні втрати, 15% річних та пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання.

83. На підставі договору у відповідача виник обов`язок сплати позивачу за спожиту електричну енергію.

84. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки електричної енергії постачальником "останньої надії".

85. Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є публічним договором приєднання, укладається на підставі дій споживача – споживання електричної енергії без договору з іншим електропостачальником, тобто споживач безакцептно приймає умови договору.

86. Позивач за договором постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" поставив відповідачу у листопаді - грудні 2021 року електричну енергію.

87. Відповідно до пунктом 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору - Комерційна пропозиція. 

88. Згідно з пунктом 5.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію. 

89. Пунктом 5.3 договору передбачено, що ціна (тариф) на електричну енергію визначається постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором. 

90. Відповідно до п. 1.1 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021, що є невід`ємним додатком до договору, ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1179. 

91. Згідно з п.п. 1.6 та 1.7 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 постачальник оприлюднює ціни на електричну енергію та порядок формування ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД "Укрінтеренерго". 

92. Відповідно до пункту 4.4 Комерційної пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є додатком 1 до договору, акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. 

93. На підставі звітів про фактичне споживання електричної енергії оператора системи розподілу ПАТ "Черкасиобленерго" за грудень 2021 року позивач склав акт купівлі-продажу електроенергії №017245 до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" за грудень 2021 року, який відповідач не підписав. 

94. 13.01.2022 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року в обсязі 49664,00 кВт*год. вартістю 329411,77 грн.

95. Вартість спожитої відповідачем електричної енергії становить 329411,77 грн. 

96. За спожиту у грудні 2021 року електричну енергію відповідач оплату не здійснив.

97. Борг відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію становить 329411,77 грн за грудень2021 року.

98. Відповідач визнав споживання електричної енергії у грудні 2021 року в обсязі 49664,00 кВт*год. вартістю 329411,77 грн.

99. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

100. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

101. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

102. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

103. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

104. Невиконання відповідачам свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні зі сплати за поставлену електричну енергію.

105. Вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту у грудні 2021 року електричну енергію в розмір 329411,77 грн суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

106. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом

107. Відповідно до усталеної позиції Верховного Суду за змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

108. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

109. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. 

110. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

111. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

112. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

113. Згідно з пунктом 7.4 Комерційної пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" встановлено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

114. За розрахунком позивача на підставі пункту 7.4 Комерційної пропозиції відповідач за прострочення виконання грошового зобов`язання повинен сплатити позивачу 170964,66 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2022 до 30.04.2026 та 214707,26 грн 15% річних за період з 16.12.2021 до 26.05.2026 (543,91 грн за період з 16.12.2021 до 30.12.2021 за 15 днів від суми боргу 88233,28 грн та 214163,35 грн за період з 26.01.2022 до 26.05.2026 за 1582 дні від суми боргу 329411,77 грн (а. с. 3,10)

115. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

116. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

117. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

118. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

119. Відповідно до пункту 6.1 Комерційної пропозиції за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника.

120. Публічним договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", умови якого відповідач (як споживач електроенергії) безакцептно прийняв, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (пункт 13.1 Комерційної пропозиції №5 від 08.01.2021). 

121. За прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникло право на стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

122. За розрахунком позивача розмір пені становить 5887,21 грн пені на підставі пункту 6.1 Комерційної пропозиції за період з 16.12.2021 до 23.02.2022 за прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема 652,68 грн за період з 16.12.2021 до 30.12.20221 за 15 днів від суми боргу 88233,28 грн та 5234,53 грн за період з 26.01.2022 до 23.02.2022 за 29 днів від суми боргу 329411,77 грн (а.с. 9)

123. Відповідач просив відмовити у стягнені 15% річних у розмірі 543,91 грн та 652,68 грн за період з 16.12.2021 до 30.12.2025 за 15 днів, нарахованих на листопадовий рахунок №000038469769/22/011/23331, вартість електроенергії за яким 29.12.2021 відповідач сплатив повністю. 

124. Відповідач просив зменшити розмір 15% річних за період з 26.01.2022 до 26.05.2026 до розміру 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та розмір пені на 90% від заявленого розміру за період з 26.01.2022 до 23.02.2022. Відповідач просив зменшити розмір інфляційних витрат не менше ніж на 50% від заявленого розміру з 170964,66 грн до суми, що є співмірною у цій справі. Відповідач просив врахувати неможливість здійснити оплату внаслідок бюджетних обмежень та відсутності зареєстрованих зобов`язань. 

125. Відповідач зазначив, що підвищений розмір відсотків визначений виключно постачальником в односторонньому порядку у Комерційній пропозиції як умові договору приєднання. 

126. Відповідач ствердив, що збільшений розмір 15% річних встановлено постачальником в односторонньому порядку у Комерційні пропозиції без можливості споживача погоджувати чи заперечувати такі умови. Вказане є підставою для розгляду питання про зменшення 15% річних до законодавчо встановленого мінімуму 3%. 

127. Відповідач просив врахувати, що є державною бюджетною неприбутковою установою, яка фінансується виключно з державного бюджету, не здійснює підприємницької діяльності та не отримує доходів від своєї діяльності. Фінансові операції відповідача регулюється Бюджетним кодексом України. Майновий тягар зі сплати 391559,13 грн. штрафних санкцій є непропорційно обтяжливим для бюджетної установи, яка покриває витрати виключно з державного бюджету і безпосередньо вплине на виконання нею соціальних функцій. Відповідач вказав, що зберігає вакцини та лікарські засоби групи летальності в спеціальних умовах, проводить лабораторні дослідження, у тому числі в умовах воєнного стану. Припинення або суттєве обмеження фінансування відповідача внаслідок стягнення непропорційних санкцій становитиме пряму загрозу санітарно-епідеміологічній безпеці Черкаського регіону. 

128. Відповідач звертався до позивача з листами від 02.06.2022, від 18.01.2023, від 17.01.2025, від 26.02.2025, від 07.01.2026, від 03.03.2026, у яких зазначив про неможливість позасудового погашення боргу спричинена виключно об`єктивними бюджетними обмеженнями та ствердив, що виконає рішення суду невідкладно після набрання ним законної сили. (а.с. 80, 82, 85, 87, 89, 92)

Відповідач не заперечив проти існуючого боргу перед позивачем, проте вважав, що позивач з корисних мотивів звернувся до суду не у 2022 році а лише у травні 2026 року,тобто через 4,5 роки після виникнення боргу, перетворюючи неустойку та інші штрафні санкції передбачені ст. 625 ЦК України з міри цивільно-правової відповідальності на засіб збагачення кредитора та каральний інструмент, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності передбачених ст. 3 ЦК України.

129. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу, а методика нарахування відповідає висновку щодо застосування статті 625 ЦК України, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

130. Несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання порушує право позивача на отримання коштів та надає позивачу право вимагати сплати відповідачем суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення від простроченої суми.

131. Щодо клопотання відповідача в частині зменшення розміру інфляційних втрат до 50%, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24, згідно з якою: 

"Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519).

Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати.

Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг.

Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.

Верховний Суд у своїй практиці послідовно дотримується правової позиції щодо неможливості зменшення розміру інфляційних втрат - висновки про це викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 904/4334/22, від 24 січня 2024 року у справі №917/991/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 910/18091/23 та від 05 листопада 2024 року у справі № 902/43/24, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 712/4975/22"

132. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення заявленої позивачем суми інфляційних втрат. 

133. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 170964,66 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2022 до 30.04.2026 за прострочення виконання грошового зобов`язання суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

134. Перевіривши розрахунки 15% річних та пені за період з 16.12.2021 до 30.12.2021 за 15 днів, суд дійшов висновку, що позивач здійснив вказаний розрахунок за рахунком від 07.12.2021 №000038469768/22/О11/23331 за листопад 2021 року на суму 88233,28 грн. 

135. Суд встановив, що позивач не подав суду рахунку від 07.12.2021 №000038469768/22/О11/23331 за листопад 2021 року на суму 88233,28 грн, який за його твердженням 08.12.2021отримав відповідач.

136. Із поданих сторонами доказів суд встановив, що 29.12.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, у якій визначили обсяг електричної енергії на 19.11.2021 до 30.11.2021 за ПАТ "Черкасиобленерго" як оператора системи розподілу /передачі становить 15361 кВт*год. (п. 1). Також сторони визначили вартість обсягів постачання, яка становить 88233,28 грн (п. 2). Сторони визначили, що договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України з 19.11.2021 та діє до 31.12.2021 (п. 4). (а. с. 35 на звороті – 36)

137. На виконання додаткової угоди 29.12.2021 сторони склали та підписали акт купівлі-продажу електроенергії №015961 за листопад 2021 року в обсязі 15361,00 кВт*год. на суму 88233,28 грн. (а.с. 71)

138. 29.12.2021 відповідач сплатив позивачу 88233,28 грн за спожиту електричну енергію за листопад 2021 року на підставі платіжного доручення №4396 від 29.12.2021. (а. с. 106)

139. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у позивача підстав для нарахування відповідачу за період з 16.12.2021 до 30.12.2021 за 15 днів 15% річних у розмірі 543,91 грн та 652,68 грн пені.

140. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 543,91 грн 15% річних, 652,68 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 16.12.2021 до 30.12.2021 суд визнає необґрунтованою та доходить висновку про відсутності підстав для задоволення позову у цій частині.

141. Суд встановив, що позивач виставив відповідачу рахунок від 13.01.2022 за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року на суму 329411,77 грн, який 18.01.2022 отримав відповідач. (а. с. 39-41)

142. У вказаному рахунку позивач вказав, що рахунок має бути оплачений протягом 5 банківських (робочих) днів. 

143. Отже, строк виконання грошового зобов`язання відповідача за грудень 2021 року до 25.01.2022. 

144. Прострочення виконання грошового зобов`язання за грудень2021 року настало 26.01.2022. 

145. За розрахунком позивача розмір 15% річних становить 214163,35 грн на підставі пункту 7.4 Комерційної пропозиції за прострочення виконання грошового зобов`язання період з 26.01.20222 до 26.05.2026 за 1582 дні від суми боргу 329411,77 грн.

146. За розрахунком позивача розмір пені становить 5234,53 грн у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі пункту 6.1 Комерційної пропозиції за період з 26.01.2022 до 26.05.2026 за 1582 днів від суми боргу 329411,77 грн.

147. Перевіривши розрахунки позивача 15% річних та пені, суд дійшов висновку, що позивач допустив арифметичні помилки при здійсненні вказаних розрахунків за вказаний період.

148. За розрахунком суду розмір 15% річних становить 214027,40 грн за період з 26.01.2022 до 26.05.2026 за 1582 дні, зокрема 95439,16 грн за період з 26.01.2022 до 31.03.2023 за 705 днів (329411,77 (сума боргу) x 15 % x 705 : 365 : 100), 49411,77 грн за період з 01.01.2024 до 31.12.2024 за 366 днів (329411,77 (сума боргу) x 15 % x 366 : 366 : 100), 69176,47 грн за період з 01.01.2025 до 26.05.2026 за 511 днів(329411,77 (сума боргу) x 15 % x 511 : 365 : 100).

149. За розрахунком суду розмір пені становить 5234,49 грн за період з 26.01.2022 до 23.02.2022 за 29 днів (329411,77 (сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 29 днів (прострочення). : 100).

150. Розглянувши клопотання відповідача в частині зменшення розміру сум пені та процентів річних, суд зазначає наступне.

151. Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

152. Таким чином, при вирішенні судом питання про зменшення пені слід враховувати не самий лише розмір збитків, які були спричинені правопорушенням, але й "інші обставин, які мають істотне значення".

153. Зокрема, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

154. Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

155. Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

156. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

157. Законодавство не містить переліку підстав для зменшення процентів річних. Такими підставами можуть бути, зокрема, дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу, а також інші підстави, підтверджені конкретними обставинами справи.

158. Заявляти про наявність підстав для зменшення процентів річних та доводити, що вони підтверджуються конкретними обставинами справи, має саме боржник, а суд з огляду на наявні в матеріалах справи докази має надати оцінку обґрунтованості таких доводів та вирішити питання про можливість зменшення процентів річних.

159. Також при вирішенні питання про зменшення процентів річних суд має враховувати принципи розумності, справедливості, пропорційності та дотримуватись балансу між інтересами боржника і кредитора.

160. Отже, враховуючи правову природу процентів річних як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора, їх розмір може бути зменшено.

161. При цьому суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.

162. Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати від 02.07.2025 у справі №903/602/24.

163. Враховуючи вищевикладене, а також дослідивши наявні в матеріали докази та доводи відповідача, суд дійшов висновку зменшити розмір заявлених до стягнення сум пені та процентів річних, оскільки:

- відповідач не заперечує проти існування заборгованості;

- вартість спожитої у грудні 2021 року електричної енергії не була своєчасно сплачена через неперерахування грошових коштів з бюджету головним розпорядником коштів, що було наслідком отримання відповідачем рахунку від позивача лише 18.01.2022; 

- відповідач є державною бюджетною неприбутковою установою, яка фінансується виключно з державного бюджету, не здійснює підприємницької діяльності та не отримує доходів від своєї діяльності;

- фінансові операції відповідача регулюється Бюджетним кодексом України;

- відповідач зберігає вакцини та лікарські засоби групи летальності в спеціальних умовах, проводить лабораторні дослідження, у тому числі в умовах воєнного стану. Припинення або суттєве обмеження фінансування відповідача внаслідок стягнення непропорційних санкцій становитиме пряму загрозу санітарно-епідеміологічній безпеці Черкаського регіону;

- позивач мав реальну можливість звернутися до суду ще у 2022 році, проте за відсутності будь-яких об`єктивних причин реалізував своє право лише у травні 2026 році;

- позивач не надав доказів понесення збитків внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за договором;

- позивач за рахунок нарахування інфляційних втрат достатнім чином гарантує збереження купівельної спроможності суми основної заборгованості;

164. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зменшити суми пені на 90%, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 523,45 грн. Таке зменшення розміру пені є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі, який запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

165. Щодо суми процентів річних, суд з урахуванням вищевикладеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова від 02.07.2025 у справі №903/602/24), вважає за можливе зменшити заявлений позивачем розмір процентів річних з 15% до 3%.

166. За розрахунком суду розмір 3% річних становить 42805,48 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання період з 26.01.2022 до 26.05.2026 за 1582 дні (19087,83 грн за період з 26.01.2022 до 31.03.2023 за 705 днів (329411,77 (сума боргу) x 3 % x 705 : 365 : 100), 9882,35 грн за період з 01.01.2024 до 31.12.2024 за 366 днів (329411,77 (сума боргу) x 3% x 366 : 366 : 100), 13835,29грн за період з 01.01.2025 до 26.05.2026 за 511 днів(329411,77 (сума боргу) x 3 % x 511 : 365 : 100).

167. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 42805,48 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 26.01.2022 до 26.05.2026 та 523,45 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 26.01.2022 до 23.02.2022 суд визнає обґрунтованими та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

Розподіл судових витрат

168. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

169. За подання позовної заяви через систему "Електронний суд" до суду позивач сплатив судовий збір у мінімальному розмірі з коефіцієнтом 0,8 у розмірі 8651,65 грн на підставі платіжної інструкції №656 від 27.05.2026. (а. с. 5)

170. У позові позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 8651,65 грн.

171. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

172. Частиною 9 статті 129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

173. У цій справі спір, у тому числі в частині вимог про стягнення пені та процентів річних, виник внаслідок неправильних дій відповідача. Незважаючи на зменшення судом розміру пені та процентів річних, суд покладає на відповідача повністю понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8651,65 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 130, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» задовольнити частково. 

Стягнути з Державної установи «Черкаський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код 38469768, адреса місцезнаходження: 18005, м. Черкаси, вул. Захисників України, 3) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (ідентифікаційний код 19480600, адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85) 329411,77 грн (триста двадцять дев`ять тисяч чотириста одинадцять гривень 77 копійок) боргу на р/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», 170964,66 грн інфляційних втрат, 42805,48 грн (сорок дві тисячі вісімсот п`ять гривень 48 копійок) 3% річних, 523,45 грн (п`ятсот двадцять три гривні 45 копійок) пені на р/р UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області, 8651,65грн (вісім тисяч шістсот п`ятдесят одну гривню 65 копійок) судових витрат зі сплати судового збору на р/р UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області.

У решті вимог про стягнення 543,91 грн 15% річних, 652,68 грн пені у позові відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду

Суддя А.І. Гладун