Справа № 129/257/26 
Провадження № 33/801/624/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривешко І. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Острика С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Човганюк Алли Миколаївни на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. на користь держави.
В постанові суду зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 568377 від 16 січня 2026 року о 17 год 43 хв в м. Гайсин по вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з водій відмовився, в подальшому в чергового лікаря-нарколога в приміщенні Гайсинської ЦРЛ водій також відмовився, що було зафіксовано під відео з б/к № 798133, чим порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України.
Не погоджуючись із такою постановою суду, 22 травня 2026 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Човганюк А. М., подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, оскільки з його змісту неможливо встановити обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки за протоколом серії ЕПР 1 № 568377 від 16.01.2026 року неможливо встановити, чи за керування транспортним засобом «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння 16.01.2026 р. 17:52:00 в м. Гайсин по вул. Чорновола, 1 чи за керування 16.01.2026 р. о 17:43 год в м. Гайсин по вул. Б. Хмельницького ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.
Поліцейськими порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, передбачена ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспоротних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС МОЗ України від 09.11.2025 року № 1452/735 (надалі Інструкція).
Так, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та останнього доставили до закладу охорони здоров`я для проведення огляду до чергового лікаря Гайсинської ЦРЛ ОСОБА_2 , який не мав відповідних повноважень на проведення обстеження, оскільки не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством – згідно змінам до Інструкції були у травні 2025 року (п. 2 п. 8 розділу ІІІ № 338/825 від 16.05.2025). В матеріалах справи відсутнє направлення, що спростовує позицію суду в частині дотримання поліцейськими вимог закону при направлення ОСОБА_1 на проходження освідування.
Явно висловленої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в матеріалах справи немає.
ОСОБА_1 з правами, встановленими ст. 63 Конституції України, зокрема правом на захист і ст. 268 КУпАП при складанні протоколу ЕПР 1 № 568377 від 16.01.2026 року не був ознайомлений, всі підписи в документах останній ставив під час неправомірних дій поліцейських. При цьому поліцейський вказав, що у разі не проставлення підпису у всіх графах протоколу, не буде надано тимчасове посвідчення. Після чого, ОСОБА_1 було відмовлено в ознайомленні із складеним протоколом.
В судовому засідання захисник ОСОБА_1 - адвокат Острик С.О. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції, є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 568377 від 16 січня 2026 року о 17 год 43 хв в м. Гайсин по вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з водій відмовився, в подальшому в чергового лікаря-нарколога в приміщенні Гайсинської ЦРЛ водій також відмовився, що було зафіксовано під відео з б/к № 798133, чим порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України.
На відеореєстраторі (відео під назвою «VID-20260119-WA0018») зафіксовано як автомобіль «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху де в той час їхали поліцейські, щоб уникнути зіткнення вони виїхали на обочину, розвернулись та почали переслідувати даний автомобіль з проблисковими маячками синього та червоного кольору.
На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського (відео під назвою «export-8a4rp») зафіксовано як автомобіль зупинився до нього підійшов поліцейський, згідно ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» представився та запитав чому в нього такі маневри водіння, а саме водіння по зустрічній смузі (на 0:01:09 – 12 відео), поліцейський висунув вимогу показати документи та страховий поліс, на що водій відповів, що він нічого не порушував (на 001:45 відео) та показав посвідчення водія та інші документи (на 0:02:09 відео). Після того, поліцейський записав у ОСОБА_1 чи він вживав алкоголь, на що той відповів, що ні, тоді поліцейський озвучив, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота (на 0:03:37 відео) та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки (на 0:03:40-41 відео), Доля погодився пройти даний огляд в лікарні (на 0:03:44 відео). Після чого ОСОБА_1 звернувся до поліцейського, щоб той відав йому посвідчення водія. Через деякий час ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та почав тікати від поліцейських та чинити їм опір (на 0:07:01 відео), стверджувати що він не водій (на 0:07:15 відео), поліцейський його попередив, якщо він буде чинити опір він застосує до нього спец засіб кайданки (на 0:07:16 відео). Потім до нього підбігла дружина ОСОБА_1 , яка також їхала в автомобілі та разом з чоловіком розпочали бійку з поліцейськими, останні, щоб втихомирити останніх застосували до них сльозогінний газ, а на ОСОБА_1 наділи спец засіб кайданки (на 0:09:31 відео). Після чого, дружина ОСОБА_1 почала чинити опір поліцейським та перешкоджала їм здійснювати службові обов`язки (на 0:11:13 відео). О 0:15:52 на відео на допомогу поліцейським приїхав інший екіпаж поліції. Пізніше поліцейський сказав ОСОБА_1 так як він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», він висунув вимогу пройти огляд в лікаря нарколога (на 0:20:04 відео) той погодився пройти його в лікарні (на 0:20:07 відео). О 0:20:28 відео поліцейський почав телефонувати на правничу допомогу (0:20:28 відео). Поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи він потребує державного захисника, на що той відповів, що в нього є свій адвокат (0:24:30 відео). О 0:27:52 на відео, поліцейські разом з ОСОБА_1 поїхали в лікарню для проходження огляду. В лікарні поліцейський розпочав складати направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. В лікарні ОСОБА_1 чинив опір працівника поліції, а саме виражався нецензурною лайкою та вимагав, щоб з нього зняли кайданки, поліцейський його попередив про припинення таких дій, однак той не зупинився, на що поліцейський сповістив останнього, що на нього буде складено протокол за ст. 173 КУпАП – дрібне хуліганство. Через деякий час ОСОБА_1 в коридорі сказав: «я лікарю сказав, що я відмовляюся, кого він має оглядати» та ще раз повторив «я лікарю сказав я відмовляюся». На відео о 0:56:33 поліцейський запитав у лікаря чи він фіксує відмову, на що лікар відповів, що ОСОБА_1 не хоче проходити огляд, він пише у висновку, що останній відмовився від проходження огляду (на 0:56:57 відео). О 1:02:46 лікар в кабінеті у ОСОБА_1 запитав на рахунок огляду, останній відповів, що відмовляється його проходити та відмовився підписувати висновок (на 0:07:01 відео).
На відео з портативної бодікамери поліцейського (відео під назвою «export-pv8xg») поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та запитав чи буде він його підписувати, на що останній відповів, що він не їхав за кермом (на 0:56:08 відео).
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом через нібито неможливість встановити місце та час вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Так, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568377 від 16 січня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 16 січня 2026 року о 17 годині 43 хвилини в місті Гайсині по вул. Богдана Хмельницького керував автомобілем «AUDI Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі міститься інша адреса та інший час, не свідчить про невизначеність обставин правопорушення, оскільки із сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції, беззаперечно встановлюється єдина подія адміністративного правопорушення.
Зокрема, відеозапис із службового автомобіля поліцейських підтверджує момент виявлення транспортного засобу «AUDI Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався зустрічною смугою, подальше переслідування автомобіля та його зупинку. Відеозапис із нагрудної камери поліцейського є безперервним та відображає всі подальші процесуальні дії працівників поліції, починаючи із моменту зупинки транспортного засобу, спілкування із водієм, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиції пройти огляд, доставлення до медичного закладу, відмови від проходження медичного огляду, складання адміністративних матеріалів та вручення їх особі.
Таким чином, будь-які сумніви щодо того, яка саме подія стала підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, матеріали справи повністю усувають.
Безпідставними є й доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Як убачається із портативної бодікамери поліцейського, після зупинки транспортного засобу «AUDI Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, та запропонував пройти огляд на місці з використанням спеціального технічного засобу «Drager». Від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився, висловивши бажання пройти огляд лише у медичному закладі.
Після цього працівники поліції діяли у повній відповідності до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції, доставивши водія до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду.
Посилання сторони захисту на відсутність у лікаря належних повноважень на проведення огляду не заслуговують на увагу.
Як убачається із матеріалів справи, жодного медичного огляду лікарем не проводилося, оскільки ОСОБА_1 відмовився від його проходження ще до початку відповідної процедури.
Отже, у даній справі юридичне значення має не висновок лікаря про стан сп`яніння особи, а сам факт відмови водія від проходження медичного огляду підтверджений відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського та іншими матеріалами справи.
При цьому вимоги частини першої статті 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому незалежно від того, чи проводився б у подальшому медичний огляд та який лікар мав би його здійснювати, сам факт відмови вже утворює об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.
Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги щодо відсутності направлення на медичний огляд.
Як встановлено під час апеляційного розгляду та підтверджується відеозаписом із бодікамери поліцейського, після доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я працівник поліції безпосередньо в приміщенні лікарні оформлював направлення на проходження огляду, що зафіксовано технічними засобами відеозапису.
Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі ця обставина не спростовує встановленого факту доставлення особи до медичного закладу та її відмови від проходження огляду, які об`єктивно підтверджуються безперервним відеозаписом.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не висловлював чіткої відмови від проходження медичного огляду, також повністю спростовуються дослідженими доказами.
Так, із портативної бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв як працівникам поліції, так і лікарю: «я лікарю сказав, що я відмовляюся, кого він має оглядати» та ще раз повторив «я лікарю сказав я відмовляюся», а під час безпосереднього спілкування із лікарем повторно підтвердив свою відмову проходити огляд та відмовився підписувати відповідні документи.
Крім того, лікар у присутності працівників поліції підтвердив, що особа відмовилася від проходження медичного огляду, що також відображено на відеозаписі.
Таким чином, матеріали справи містять достатню сукупність належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджують добровільну та усвідомлену відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги про порушення права на захист та не роз`яснення прав, передбачених статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України.
Із відеозапису вбачається, що працівниками поліції було забезпечено реалізацію права ОСОБА_1 на правничу допомогу. Зокрема, поліцейський здійснив дзвінок до центру безоплатної правової допомоги, а також безпосередньо запитав особу, чи бажає вона скористатися послугами захисника. На це ОСОБА_1 повідомив, що має власного адвоката.
Отже, твердження про позбавлення права на захист не відповідають фактичним обставинам справи.
Посилання ж у апеляційній скарзі на те, що він підписував документи під психологічним тиском поліцейських, є виключно його суб`єктивними сприйняттям та не підтверджуються жодним належним доказом.
Навпаки, із відеозаписів убачається, що саме ОСОБА_1 поводився агресивно, намагався втекти від працівників поліції, чинив фізичний опір, неодноразово висловлювався нецензурною лайкою, а також разом із дружиною перешкоджав виконанню поліцейськими службових обов`язків, у зв`язку із чим до нього були застосовані передбачені законом заходи поліцейського примусу.
За таких обставин доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки належним чином досліджених судом першої інстанції доказів та не містять будь-яких даних, які б спростовували встановлений судом факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив усі наявні у справі докази, надав їм належну оцінку відповідно до вимог статті 252 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та правильно застосував норми матеріального права.
З огляду на викладене, підстав для скасування чи зміни постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 травня 2026 року не вбачається, а тому апеляційна скарга адвоката Човганюк А.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції,- без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Човганюк Алли Миколаївни залишити без задоволення.
Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду В.П. Рибчинський