| 1 | Справа № 335/12472/25  1-кп/335/565/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025087060000426 від 05.12.2025 року, відносно 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охоче, Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у вересні 2025 року відповідно до рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя був позбавлений права керування транспортним засобом за внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. На початку жовтня 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у зв`язку з позбавленням права керування та вилученням в нього водійського посвідчення НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне використання завідомо підробленого документа, вирішив замовити в Інтернет мережі (посилання на вебсайт досудовим розслідуванням встановлено не було) у невстановленої особи водійське посвідчення категорії «В, С1, С» вартістю 650 євро. Через декілька днів в одному з поштових відділень «Нової пошти» у місті Запоріжжя ОСОБА_5 отримав посилку, в якій знаходилось посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В, С1, С» на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , датоване 05.06.2012. Після цього, останній став його при собі зберігати, завідомо знаючи про його недостовірність.
У подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання підробленого документа, завідомо знаючи, що дане посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В, С1, С», є підробленим, ОСОБА_5 використовував його під час керування транспортним засобом.
Так, 04 грудня 2025 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом легкового автомобіля марки «Volkswagen Passat» з номерним знаком НОМЕР_3 , знаходячись по вул. В`ячеслава Зайцева, поряд з буд. 10 в м. Запоріжжя, діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В, С1, С» видане 05.06.2012 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим, надав його для перевірки працівникам патрульної поліції, тим самим використав завідомо підроблений документ.
Відповідно до висновку експерта № CE-19/108-25/27066-ДД від 11.12.2025 року, наданий на дослідження бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, яке кваліфікується як використання завідомо підробленого документа.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті не оспорював та підтвердив їх. Пояснив мотиви та спосіб вчинення правопорушення, що повністю відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати. 
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 349, 351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченого, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винуватість обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Відповідно до встановленого порядку судового розгляду кримінального провадження судом досліджено визначений обсяг доказів, а саме, надані стороною обвинувачення письмові докази на підтвердження процесуальних витрат, а також матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, крім того, здійснено допит обвинуваченого.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, вислухавши покази обвинуваченого, суд вважає, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) при вищевикладених обставинах повністю доведена, а дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_4 , суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про його особу, зокрема, раніше не судимий; на обліку та спостереженні у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває; є особою з інвалідністю внаслідок війни.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обираючи вид покарання, визначений санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, суд, з врахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного проступку, відсутність тяжких наслідків, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, разом з тим щиро розкаюється у скоєному, також судом враховується повне визнання вини у скоєному, обставини скоєння кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, та вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у рамках санкції ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу, підстав для призначення інших видів покарання, які є більш суворими з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення (проступок) (пробаційний нагляд та обмеження волі), судом не встановлено.
Визначення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до санкції ч. 4 ст. 358 КК України буде необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст. 50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження, які потребують вирішення на стадії ухвалення вироку, зокрема, запобіжні заходи, під час досудового розслідування застосовані не були.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово технічна експертиза документів № СЕ-19/108-25/27066-ДД від 11.12.2025 на суму 3 565,60 грн., то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України у загальній сумі 3 565,60 грн. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави. Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи.
Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судово технічної експертизи документів у розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Речові докази:
-DVD-R диск із відеозаписом огляду місця події від 04.12.2025 року, залишити у матеріалах кримінального провадження №12025087060000426 від 05.12.2025 року;
-DVD-R диск із відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, залишити у матеріалах кримінального провадження №12025087060000426 від 05.12.2025 року;
-Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (номер книги обліку речових доказів: 409, порядковий номер: 568) - знищити;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.
Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Суддя    ОСОБА_1