Справа №639/3286/26
Провадження № 3/639/645/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року м. Харків
Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Чижиченко Д.В., за участю: секретаря судового засідання Харченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
У провадження Новобаварського районного суду міста Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №636189, 09.04.2026 о 15:55, в м. Харкові, по вул. Полтавський Шлях, 147, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Захисник - адвокат Зеленський С.В. заявив письмове клопотання, про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, дане клопотання, долучено до матеріалів справи. Вказав, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності, складання протоколу проведено із грубим порушенням норм чинного законодавства. Вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, крім того вважає, що у ОСОБА_1 на місці зупинки співробітниками поліції не встановлено ознак наркотичного сп`яніння, також, на думку сторони захисту, відсутні законні підстави зупинки транспортного засобу.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу останнього вказану у матеріалах справи, судова повістка повернулась до суду із зазначенням причини повернення, а саме: адресат відсутній. Захисник – адвокат Зеленський С.В. повідомив, що позиція захисту між ним та ОСОБА_1 узгоджена і сторона захисту не буде наполягати на обов`язковій участі особи з метою своєчасного розгляду справи. 
З урахуванням наведеного, того факту, що права та інтереси особи захищає професійний адвокат, з яким ОСОБА_1 узгодив позицію захисту, а також вимог ч.2 ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності останнього.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №636189 від 09.04.2026;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 09.04.2026 о 16:00. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до КНП ХОР «ОКНЛ», однак від проходження медичного огляду він відмовився;
- відеозаписом з місця події від 09.04.2026 о 15:55, в м. Харкові, по вул. Полтавський Шлях, 147, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Під час спілкування поліцейський повідомив про те, що в нього є підозра, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Надалі співробітник патрульної поліції неодноразово запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ. При цьому поліцейський роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також наслідки відмови особи від проходження такого огляду;
- рапортом поліцейського УПП в Харківській області.
На думку суду, особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме як відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями). Пунктом 2.5 даних Правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція). Так, пунктом 2 Розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п.6. Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема: лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Відповідно до п.4. Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Заперечення особи спростовуються поданими суду доказами, зокрема, долученим та дослідженим диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я за сукупністю ознак, які суддя вважає суперечливою поведінкою. Так, останній не висловився ані про бажання пройти огляд, ані про відмову у проходження огляду, що свідчить про бажання такого відступити від порядку проходження огляду за участі поліцейських згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП. Така суперечлива поведінка ОСОБА_1 , не заперечення останнім виявлення ознак сп`яніння під час проведення відеозапису, відсутність активних дій, які б свідчили про однозначний намір та бажання останнім пройти огляд, не дозволяють дійти висновку, що особа не відмовилася від проходження огляду. Таким чином, за сукупністю комплексно досліджених під час розгляду справи наявних у матеріалах справи доказів, які відповідають критеріям належності, допустимості та достатності, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Із відеозапису вбачається, що після отримання відповідної пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 не виявив наміру пройти запропонований огляд, не приступив до виконання дій, необхідних для його проходження, натомість сів до транспортного засобу та почав спілкуватися по мобільному телефону, при цьому вказавши, що спілкується із директором, фактично ігноруючи звернення працівників поліції щодо проходження огляду.
При цьому суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що особа не висловлювала словесної відмови від проходження огляду та не вимовляла фрази «відмовляюсь», оскільки положення частини першої статті 130 КУпАП не ставлять наявність складу адміністративного правопорушення виключно у залежність від вживання особою певної словесної формули.
Відмова від проходження огляду може бути виражена не лише безпосередньою словесною заявою, але й поведінкою особи, яка за своїм змістом та характером об`єктивно свідчить про її свідоме небажання пройти запропонований огляд. Визначальним у такому випадку є не форма висловлення волевиявлення, а встановлення фактичної поведінки особи після отримання законної вимоги пройти огляд.
У даному випадку поведінка ОСОБА_1 не була одноразовою чи випадковою. Після отримання від працівників поліції пропозиції пройти огляд він не вчинив жодної дії, спрямованої на його проходження, не просив надати йому можливість пройти огляд у медичному закладі, не повідомляв про свою згоду на проведення огляду та не висловлював готовності виконати законну вимогу працівників поліції. Натомість він сів у транспортний засіб, переключив увагу на спілкування із невстановленою особою та фактично припинив взаємодію з поліцейськими з питання проходження огляду.
Зазначена поведінка у конкретних обставинах справи свідчить не про просте зволікання чи бажання скористатися правом на захист, а про фактичне ухилення від виконання законної вимоги щодо проходження огляду. При цьому реалізація права на правничу допомогу не звільняє водія від обов`язку виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду та не може використовуватися як спосіб фактичного невиконання такої вимоги.
Суд також враховує, що працівниками поліції було створено ОСОБА_1 реальну можливість пройти огляд, а його поведінка після отримання відповідної пропозиції була зафіксована технічними засобами відеозапису. Відеозапис є безпосереднім джерелом доказової інформації, оскільки дозволяє суду особисто оцінити послідовність подій, зміст звернень поліцейських до ОСОБА_1 та його поведінку у відповідь на такі звернення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими даними, зокрема, можуть бути показання технічних засобів, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані у справі докази — протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис події та інші матеріали справи — є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують факт того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, після законної пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння фактично ухилився від його проходження.
Суд не встановив обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості пройти огляд або що працівниками поліції йому було створено перешкоди для його проведення. Навпаки, з відеозапису вбачається, що саме поведінка ОСОБА_1 унеможливила подальше проведення огляду.
Таким чином, відсутність у поведінці ОСОБА_1 буквальної фрази «відмовляюсь від проходження огляду» не спростовує встановленого судом факту відмови, оскільки така відмова була виражена його фактичними діями та бездіяльністю, які у своїй сукупності однозначно свідчать про небажання пройти запропонований огляд.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
Положеннями п. 2.5 ПДР встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого незалежно від підстав – становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд ставиться критично щодо доводів сторони захисту про незаконність та безпідставність причини зупинки автомобіля, оскільки на думку сторони захисту, правил ПДР ОСОБА_1 не порушував, відтак підстав для здійснення перевірки страхового полісу, інших документів та притягнення його до адміністративної відповідальності у співробітника поліції не було.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Спеціальною нормою, яка регламентує порядок зупинення транспортного засобу єстаття 35 Закону України «Про національну поліцію».
Згідно зістаттею 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Враховуючи, що працівниками поліції транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тобто у зв`язку із наявністю інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, а саме: відсутність страхового полісу про що, як вбачається з відеозапису, було оголошено останньому.
Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином право органів Національної поліції перевіряти наявність поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи, у зв`язку із чим доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.
До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.
У постанові Харківського апеляційного суду від 01.11.2023 у справі № 953/7013/22 також зазначено, що підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Посилання захисника на неправомірність дій інспекторів поліції не приймаються до уваги, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, сторона захисту не зверталася зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
Отже, судом досліджено та перевірено доказами, доданими до матеріалів справи, обставини, які беззастережно свідчать про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив пункт п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч.1, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника – адвоката Зеленського С.В. про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП – відмовити. 
ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.В. Чижиченко