Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2026 р. № 520/4282/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд: 
1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо постановки ОСОБА_1 на облік як військовозобов`язану особу з 11.02.2005; 
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити ОСОБА_1 , з військового обліку.
В обґрунтування позову зазначено, що дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо постановки ОСОБА_1 на облік як військовозобов`язану особу з 11.02.2005 є протиправними та такими, що порушують права позивача. 
Ухвалою суду від 22.04.2026 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, місто Харків у період з 24.02.2022 по 15.09.2022 належало до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час є територією можливих бойових дій, розгляд справи було відтерміновано.
Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустках та відрядженні. 
Представником відповідача 07.05.2026 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України. 
20.07.2026 року до суду від позивача надійшло заперечення на відзив відповідача, в якому позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. 
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , з 11.02.2005 року перебуває на військовому обліку за військово-обліковою спеціальністю № 901074А, військове звання рядовий, посадова кваліфікація діловод.
В позовній заяві позивачем зокрема зазначено, що в серпні 2025 року кадровим відділом Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (підприємства, на якому позивач працює) ОСОБА_1 було повідомлено про те, що вона є військовозобов`язаною особою.
Позивач перевіривши дані у застосунку Резерв + встановив, що з 11.02.2005 року перебуває на військовому обліку та стосовно неї було винесено постанову про застосування штрафу по справі F2903437 з 15липня 2025 за ст. 210-1 КУпАП.
Також судом встановлено, що 03.09.2025 року та 24.09.2025 року позивач звернувся до відповідача з заявами, в яких просив зокрема про надання інформації та про виключення позивача з військового обліку. 
Відповідач листом 11.09.2025 року № 10/614 повідомив зокрема, що відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів України у ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні правові підстави для виключення з військового обліку військовозобов`язаних осіб жіночої статі, які взяті на військовий облік на підставі здобуття спеціальності та/або професії, спорідненої з військово-обліковою спеціальністю. 
Листом від 26.029.2025 року відповідач повідомив зокрема, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться відомості (персональні та службові дані) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнені в облікових документах ТЦК та СП. У липні 2022 року, в ході активних бойових дій на території міста Харкова, внаслідок ракетного удару по будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , було втрачено частину відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, узагальнених в облікових документах. У зв`язку з чим, неможливо підтвердити чи спростувати зазначені у Вашому зверненні обставини.
Разом з тим, відповідно до статті 17 Закону України «Про оборону України» - громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. 
Відповідно частини 24 Закону України від 30 березня 2021 року № 1357- IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» у Законі України "Про військовий обов`язок і військову службу" частину 11 статті 1 цього Закону було викладено в новій редакції, а саме: жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Міністерством оборони України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, беруться на військовий облік військовозобов`язаних.
Відповідно до «Переліку спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово - обліковими спеціальностями, після одержання яких жінки беруться на військовий облік військовозобов`язаних», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 11 жовтня 2021 року №313, спеціальність, яку Ви отримали входить до зазначеного Переліку.
Зміни у частину 11 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", які встановили, що жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Міністерством оборони України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, крім зазначених в абзаці першому цієї частини, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням - зміни внесені Законом України від 7 жовтня 2022 року №2664-ІХ «Про внесення зміни до статті 1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу" щодо взяття жінок на військовий облік військовозобов`язаних» та набули чинності лише 26.10.2022 року.
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог чинних нормативно- правових актів України у ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні правові підстави для виключення з військового обліку військовозобов`язаних осіб жіночої статі, які взяті на військовий облік на підставі здобуття спеціальності та/або професії, спорідненої з відповідною військово-обліковою спеціальністю.
В відзиві на позовну заяву відповідачем зокрема зазначено, що надані позивачем копії дипломів про вищу освіту, а саме диплом вчителя російської мови та літератури від 22.06.1993, диплом бакалавра з економіки і підприємництва від 30.06.2006 та диплом спеціаліста з економіки підприємства від 02.07.2007, жодним чином не доводять протиправності дій відповідача у 2005 році. На момент взяття на облік позивач обіймала посаду діловода. Подальше здобуття економічної освіти у 2006 та 2007 роках не є підставою для автоматичного зняття чи виключення особи з військового обліку.
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ.
Відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» жінки, які мають фах, споріднений з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я, віком та сімейним станом, беруться на військовий облік військовозобов`язаних.
Жінки, які перебувають на військовому обліку, можуть бути призвані на військову службу чи залучені для виконання робіт із забезпечення оборони держави у воєнний час. У мирний час жінки можуть бути прийняті на військову службу тільки в добровільному порядку (за контрактом).
Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають жінки, що належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 цього Закону.
Перелік спеціальностей, по одержанні яких придатні до військової служби жінки перебувають на військовому обліку, було затверджено постановою КМУ від 14 жовтня 1994 №711 (далі - Перелік).
Даних щодо отримання позивачем освітніх спеціальностей, які передбачені Переліком, який затверджено постановою КМУ від 14.10.1994 №711, матеріали справи не містять.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року за №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі - Порядок № 1487, у редакції від 11.09.2025, станом на момент звернення позивача зі скаргою від 30.09.2025)), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, але не виключно: здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З 16 березня 2017 року діє Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року за № 1951-VIII (далі - Закон №1951-VIII, у редакції від 11.09.2025), який визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
Статтею 9 цього Закону №1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Як було встановлено судом вище, відповідно до відомостей, що містяться у АІКС "Оберіг" та застосунку Резерв+, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних осіб рядового, сержантського та старшинського складу у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 11.02.2005 року.
До Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться відомості (персональні та службові дані) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнені в облікових документах ТЦК та СП. У липні 2022 року, у ході активних бойових дій на території міста Харкова, внаслідок ракетного удару по адміністративній будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , було втрачено частину відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, узагальнених в облікових документах. У зв`язку з чим, неможливо встановити підстави для взяття на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таким чином, станом на момент розгляду справи, докази, які б підтверджували підстави взяття позивача на військовий облік, у матеріалах справи відсутні.
Отже, відповідач протиправно та за відсутності належних підстав, передбачених Законом 2232-XII, взяв позивача на військовий облік військовозобов`язаних.
Наявними у справі доказами підтверджується, що у позивача відсутній фах, споріднений з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; відсутні військове звання "солдат" та військово-облікова спеціальність "879249 - молодший спеціаліст з медичною освітою, сестра медична (брат медичний); добровільно на військовий облік ніколи не ставала.
Доказів на спростування вказаних обставин відповідач у відповідності до приписів статті 77 КАС України до суду не надав.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що відповідач протиправно вніс дані про позивачку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та поставив її на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності належних підстав.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII (у редакції від 22.09.2025, станом на момент звернення позивача зі скаргою від 30.09.2025) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом; 6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.
Наразі Закон №2232-XII не встановлює правових наслідків протиправної постановки на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності належної підстави у вигляді виключення з військового обліку.
Разом із тим, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі №280/2880/24 зазначив, що законодавець виокремлює поняття "зняття з військового обліку" та "виключення з військового обліку", при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. З аналізу положень Закону № 2232-ХІІ висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних (пункти 37, 39 постанови).
Оскільки частина шоста статті 37 Закону №2232-XII розрахована на випадки правомірного взяття на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема жінок, відповідно до частини одинадцятої статті 1 Закону № 2232-XII, рішення про виключення позивачки з військового обліку має обумовлюватися встановленням факту протиправного взяття її на військовий облік.
Згідно ч. 11 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу ст. (у редакції, діючій на момент подання звернення Відповідачеві та на момент подання цієї позовної заяви) жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком і закінчили заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти та здобули медичну або фармацевтичну спеціальність, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних. Жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Міністерством оборони України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їхнім бажанням.
Таким чином, обов`язковою умовою взяття жінок, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в Переліку є їх придатність до проходження військової служби за станом здоров`я та їх бажання (волевиявлення).
Суд зазначає, що позивач не зверталася до жодного державного органу із заявами про її взяття на військовий облік військовозобов`язаних та ніколи не направлялася та не проходила медичний огляд військовозобов`язаних військово-лікарськими комісіями у мирний час та під час воєнного стану, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі. 
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо постановки ОСОБА_1 на облік як військовозобов`язану особу з 11.02.2005 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити ОСОБА_1 , з військового обліку військовозобов`язаних.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 клоп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Спірідонов М.О.