Справа № 509/3893/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
за участю секретаря судових засідань Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

У червні 2026 р., ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Позовні вимоги мотивовано тим, що потреби дитини значно збільшилися у зв`язку зі станом здоров`я та необхідністю додаткових витрат на лікування, придбання ліків, потреби у дієтичному харчуванні з виключенням лактози та належне забезпечення розвитку дитини. Попередній розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2019 р. (справа №509/2788/17) стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1000,00 гривень щомісяця, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1280 гривень.
З огляду на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 8000 грн. щомісячно.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд зважає на наступне.
Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2019 р. (справа №509/2788/17) стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1000,00 гривень щомісяця, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1280 гривень.
У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилалась на те, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів витрати на утримання дитини та її потреби збільшились.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми вказує на те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Після ухвалення рішення від 23.01.2019 р. про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів пройшов значний час, із віком потреби дитини зростають, економічна ситуація у Україні значно погіршилась, в державі відбулося зростання споживчих цін, у зв`язку з чим, збільшилися витрати, які несе позивач на утримання вже неповнолітньої дитини.
А тому в силу статті 192 СК України у позивача виникли законні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.
На підставі викладеного, оцінюючи надані докази суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, стягнення у розмірі 8000 грн.
При цьому, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.
Разом з цим, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судових витрат при поданні позову до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 247 ч. 2, 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, 181-183, 192 Сімейного кодексу України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Змінити розмір раніше стягнутих аліментів визначений рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2019 р. (справа №509/2788/17).
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 8000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
З дня набрання цього рішення законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2019 р. (справа №509/2788/17), виконавчий лист відкликати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочко В.К.