г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Справа № 213/2731/26
Номер провадження 2/213/1946/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Нестеренка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 698789058 від 07.01.2024 у розмірі 34 653,52 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Позов обґрунтовано обставинами:
07.01.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 698789058. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора NATX-8927, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем. Первісний кредитор умови договору виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 150,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 8 200,00 грн. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача на підставі договорів факторингу: № 28/1118-01 від 28.11.2018, № 28/0525-01 від 28.05.2025 та № 16/07/25-Е від 16.07.2025.
Позиція відповідача
У встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
23.06.2026 року позовна заява надійшла до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (після визначення підсудності).
29.06.2026 року судом отримано відповідь про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
30.06.2026 судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху.
07.07.2026 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
08.07.2026 року ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Разом з позовною заявою представник позивача надав:
- клопотання про розгляд справи за відсутності позивача;
- клопотання про витребування доказів, а саме первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що стосуються перерахування кредитних коштів відповідачу.
На виконання ухвали суду про витребування доказів, 05.08.2026 до суду надійшла відповідь з AT «СЕНС БАНК» з інформацією щодо руху коштів за платіжною карткою відповідача, яка долучена до матеріалів справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.
З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання.
07 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 698789058, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 150,00 грн. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 8 200,00 грн.
Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку, реквізити якої надані клієнтом. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором NATX-8927, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Згідно з платіжним дорученням, довідкою та письмовими поясненнями первісного кредитора, 07.01.2024 на платіжну картку відповідача було перераховано кошти в сумі 150,00 грн, а в подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 8 200,00 грн.
Судом встановлено, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало, надавши кредит у сумі 8 200,00 грн.
Право вимоги за кредитним договором відступлено на користь позивача на підставі: Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та Реєстру прав вимоги № 273 від 27.02.2024; Договору факторингу № 28/0525-01 від 28.05.2025 та Реєстру прав вимоги № 1 від 28.05.2025; Договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 та Реєстру Боржників № 1 від 16.07.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 698789058, заборгованість відповідача становить 34 653,52 грн, яка складається з:
простроченої заборгованості за сумою кредиту – 8 200,00 грн;
простроченої заборгованості за відсотками – 26 453,52 грн;
заборгованість за штрафними санкціями – 0,00 грн.
Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія про погашення заборгованості, однак заборгованість погашена не була.
Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Щодо форми правочину та його змісту.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст. 12 Закону, моментом підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Щодо виконання зобов`язання.
Зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Щодо максимального розміру денної процентної ставки.
Вказаний договір про надання кредиту є споживчим, а тому до нього слід застосовувати Закон України «Про споживче кредитування».
22.11.2023 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Даним Законом, серед іншого, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5 такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».
Водночас відповідно до п. 17 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону тимчасово було встановлено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5%; протягом наступних 120 днів – 1,5%.
Кредитний договір було укладено 07.01.2024. З 22.04.2024 (121 день після набрання чинності Законом) максимальний розмір денної процентної ставки не має перевищувати 1,5%. З 20.08.2024 (241 день після набрання чинності Законом) максимальний розмір денної процентної ставки не має перевищувати 1%.
У Рішенні Конституційного Суду України (Перший сенат) від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 зазначено, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом.
Таким чином, Закон спрямований на регулювання тих правовідносин, які виникнуть після набрання ним чинності, а правовідносини, що виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням. Кредитодавець мав передбачити зміну правового регулювання та привести умови договору у відповідність цим змінам, як сторона, яка самостійно розробила умови, а позичальник лише приєднався до них.
V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.
Відповідач погодився з умовами Договору про споживчий кредит № 698789058 від 07.01.2024, що підтверджується наявністю електронного підпису – одноразового ідентифікатора NATX-8927.
Судом встановлено, що кредитодавець виконав умови договору, кредитні кошти в сумі 8 200,00 грн були перераховані відповідачу. Вказане підтверджується не лише платіжним дорученням та довідкою первісного кредитора, а й відомостями AT «СЕНС БАНК», які надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів 05.08.2026, та підтверджують факт зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Останній не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки не сплатив.
Таким чином, позивачем підтверджено факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань.
Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування заборгованості не надав.
З огляду на зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткову підставність позовних вимог.
Розрахунок заборгованості, що підлягає стягненню.
Тіло кредиту: 8 200,00 грн (підлягає стягненню в повному обсязі).
Проценти: за період з 07.01.2024 по 21.04.2024 (106 днів) за ставкою, що не перевищує встановлені законом обмеження (з 07.01.2024 по 21.04.2024 – згідно з розрахунком позивача, перевіреним судом) – 20 508,52 грн.
Штраф: 0,00 грн – не заявлено до стягнення.
Загальна сума до стягнення: 8 200,00 грн + 20 508,52 грн = 28 708,52 грн.
Проте, позивачем заявлено вимоги на загальну суму 34 653,52 грн (з яких 8 200,00 грн – тіло кредиту, 26 453,52 грн – відсотки). Враховуючи, що суд дійшов висновку про стягнення відсотків лише в сумі 20 508,52 грн, загальна сума задоволених вимог становить 8 200,00 + 20 508,52 = 28 708,52 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 28 708,52 грн (з яких 8 200,00 грн – тіло кредиту, 20 508,52 грн – відсотки за період з 07.01.2024 по 21.04.2024). У задоволенні відсотків за період з 22.04.2024 по 28.05.2025 в сумі 5 945,00 грн (26 453,52 – 20 508,52 = 5 945,00) слід відмовити, оскільки вони нараховані без урахування встановлених законом обмежень денної процентної ставки.
VІ. Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позов заявлено на суму 34 653,52 грн. Задоволено 28 708,52 грн, що становить 82,84% (28 708,52 ? 100% / 34 653,52 = 82,84%). Судовий збір сплачено позивачем у розмірі 2 662,40 грн. Пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 205,00 грн (2 662,40 ? 82,84% / 100%).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Як зазначено у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, представником позивача додано до позову: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 20/01/26-01 від 20.01.2026; копію додаткової угоди № 25771011348 від 21.01.2026; копію акту прийому-передачі наданих послуг; копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію довіреності адвоката. Загальна вартість наданої правничої допомоги у даній справі становить 7 000,00 грн.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, відшкодовуються лише витрати, які справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення у справі «Лавентс проти Латвії»).
Враховуючи, що дана цивільна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, є справою незначної складності, обсяг наявних у ній матеріалів є значним, підготовка документів потребувала певного часу, у справі не відбулось жодного судового засідання, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності, а також пропорційності задоволених позовних вимог (82,84%), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. Суд вважає, що розумною та співмірною сумою таких витрат буде 5 000,00 грн.
Керуючись статтями 3-5, 12, 13, 76-81, 83, 89 ч. 1, ч. 3, 141, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ч. 5, 354 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 698789058 від 07.01.2024 у розмірі 28 708 (двадцять вісім тисяч сімсот вісім) гривень 52 копійки, з яких: 
8 200,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 
20 508,52 грн – заборгованість по відсотках за період з 07.01.2024 по 21.04.2024.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2 205 (дві тисячі двісті п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 11 вересня 2026 року.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко