В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Єдиний унікальний номер № 285/1534/26
Провадження № 1-кп/0285/500/26
16 вересня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 , 
за участю: секретаря    ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2026 за №12026060530000079
по обвинуваченню   ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Велика Горбаша, Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України
ВСТАНОВИВ:
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.11.2024 у справі №285/5716/24, яка набрала законної сили 10.12.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Також, постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2025 у справі №285/6387/24, яка набрала законної - сили 28.01.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
Окрім цього, постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2025 у справі №285/276/25, яка набрала законної сили 17.03.2025, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
В подальшому, постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01.10.2025 у справі №285/4328/25, яка набрала законної сили 14.10.2025, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 51 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є власністю порушника.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 будучи повідомленим про те, що вищевказаними рішеннями суду його позбавлено права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, з метою їх невиконання щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, ігноруючи виконання вказаних постанов суду, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин:
05 лютого 2026 року о 21 годині 12 хвилин, ОСОБА_4 керував транспортним засобом - автомобілем марки «Audi» моделі «А6» з реєстраційним номером НОМЕР_3 . Рухаючись вказаним автомобілем по вулиці Житомирська у місті Звягель Житомирської області, а саме поблизу будівлі №78, ОСОБА_4 був зупинений працівниками патрульної поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області за порушення Правил дорожнього руху, які щодо нього винесли постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ББА №645771 від 05.02.2026 за ч. 1 ст. 121-3, тим самим ОСОБА_4 умисно не виконував постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.11.2024 у справі №285/5716/24, постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2025 у справі №285/6387/24, постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2025 у справі №285/276/25, постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01.10.2025 у справі №285/4328/25.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, вказавши, що погоджується зі всіма обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті щодо нього. Просив його суворо не карати, зазначивши, що дійсно, знаючи, що він судом був позбавлений права керувати транспортним засобом за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Однак, надалі він керував автомобілем при необхідності. В скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений  ОСОБА_4 визнає свою вину повністю, та не заперечував щодо того, щоб суд не допитував свідків по даній справі, не досліджував письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження без дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються.
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та/або стосуються речових доказів по справі.
При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у визнанні своєї вини у вчиненні злочину у повному обсязі, осуду своїх дій, надання розгорнутих свідчень стосовно обставин вчинення кримінальних правопорушень, які сприяли встановленню обставин у кримінальному провадженні його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному проваджені.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією цієї статті. 
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України. 
Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.
Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 302, 337, 349, 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.10.2024 на автомобіль марки "AUDI А6" із номерним знаком " НОМЕР_3 " – скасувати.
Речові докази: 
- автомобіль марки "AUDI А6" із номерним знаком " НОМЕР_3 ", який належить на праві власності громадянину Республіки Литва - ОСОБА_6 та який зберігається на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУПН в Житомирській області, що за адресою: вул. Шепетівська, 2, м. Звягель, Житомирська область, повернути користувачу ОСОБА_4 ; 
- оптичний диск із відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля марки «Mitsibishi outlander» з номерним знаком НОМЕР_4 за 05.02.2026; оптичний диск із відеозаписами з портативного відеореєстратора інспектора СРПП Звягельського РВП ОСОБА_7 за 05.02.2026 - залишити при матеріалах кримінального провадження. 
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя    ОСОБА_1