ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
^_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2026 року | м. Одеса | Справа № 916/225/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лічман Л.В.,
судді Богатир К.В., Павленко Н.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’
на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 р., ухвалене суддею Желєзною С.П.,
у справі № 916/225/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’
до Комунального закладу ,,Архангельський опорний заклад загальної середньої освіти” Високопільської селищної ради
про стягнення 68737,28 грн,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ (далі – ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України’’) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального закладу ,,Архангельський опорний заклад загальної середньої освіти” Високопільської селищної ради (далі – Заклад), в якому просить стягнути 68737,28 грн заборгованості, з яких 6829,83 грн основного боргу, 35112,43 грн пені, 3819,67 грн 3% річних, 22975,35 грн інфляційних втрат.
В обґрунтування позову вказано на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу від 17.11.2021 р. № 20-1183/21-БО-Т у частині повної та своєчасної оплати вартості природного газу, спожитого в період з листопада 2021 р. по березень 2022 р.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 28.01.2025 р. відкрито провадження у справі № 916/225/25.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 р. у справі № 916/225/25 (суддя Желєзна С.П.): позов задоволено частково; стягнуто із Закладу на користь ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ пеню у розмірі 32453,47 грн, 3% річних у розмірі 3227,42 грн, збитки від інфляції у розмірі 16243,91 грн, судовий збір у розмірі 1829,90 грн; в решті позову відмовлено.
В обґрунтування рішення зазначено, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про заявлення позивачем до стягнення 6829,83 грн основного боргу за березень 2022 р.
На підставі приписів ст.13-1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України’’ суд першої інстанції, врахувавши правовий висновок Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 03.10.2025 р. у справі № 908/1162/23, та встановивши, що з 10.03.2022 р. Високопільська селищна територіальна громада перебувала в тимчасовій окупації, дійшов висновку про можливість ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України’’ вимагати оплати вартості газу, поставленого в період з 01.03.2022 р. по 09.03.2022 р.
Виходячи з відомостей з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів спожитого Закладом природного газу за 9 календарних днів березня 2022 р., місцевим господарським судом здійснено власний розрахунок вартості спожитого відповідачем природного газу та визначено, що вона дорівнює 7744,61 грн. При цьому за спожитий в березні 2022 р. газ Заклад сплатив 12079,99 грн, з огляду на що має місце переплата в сумі 4335,38 грн, а не борг у сумі 6829,83 грн, тому у позові про його стягнення відмовлено.
Крім того, суд першої інстанції:
- здійснив перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат та визнав можливість нарахування їх у сумах 1843,14 грн, 143,17 грн та 864,91 грн відповідно за прострочення оплати у період з 17.05.2022 р. по 27.12.2022 р. поставленого в березні 2022 р. газу, оскільки 28.12.2022 р. на рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 12079,99 грн, якими повністю оплачено заборгованість за поставлений у березні 2022 р. природний газ у сумі 7744,61 грн;
- зазначив, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасну оплату природного газу, поставленого у грудні 2021 р. – лютому 2022 р., є правильним та обґрунтованим. 
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд стягнув із Закладу 32453,47 грн пені та 3227,42 грн 3% річних, а інфляційні втрати – в сумі 16243,91 грн (за розрахунками суду їх розмір становить 20582,29 грн, проте існування переплати за березень 2022 р. у сумі 4335,38 грн стало передумовою для зменшення розміру стягнутих інфляційних втрат згідно з п.5.4 договору).
Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ подало апеляційну скаргу, в якій просить: рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 р. у справі № 916/225/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 6829,83 грн основного боргу, 2658,96 грн пені, 592,25 грн 3% річних, 6731,44 грн інфляційних втрат скасувати; прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ щодо стягнення 6829,83 грн основного боргу, 2658,96 грн пені, 592,25 грн 3% річних, 6731,44 грн інфляційних втрат, у стягненні яких було відмовлено, задовольнити; судові витрати (судовий збір) за розгляд справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції покласти на відповідача.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що: 
- суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ з 10.03.2022 р.;
- чинна до 20.03.2022 р. редакція Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України’’ не передбачала поширення визначених цим законом обмежень на територію Херсонської області, оскільки тимчасово окупованими територіями визнавались виключно Автономна Республіка Крим та місто Севастополь;
- з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі положення Закону України від 15.03.2022 р. № 2138-ІХ, які набрали чинності 20.03.2022 р., не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли до цієї дати. Крім того, навіть після внесення змін застосування відповідних обмежень можливе виключно за наявності окремого рішення Кабінету Міністрів України, яке у спірний період було відсутнє;
- суд першої інстанції безпідставно врахував правові висновки Верховного Суду у справі № 908/1162/23 та не взяв до уваги обов`язок споживача самостійно обмежувати або припиняти споживання природного газу.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2026 р.: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 р. у справі № 916/225/25; встановлено Закладу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 08.05.2026 р.
Колегія суддів зазначає, що відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано. Про розгляд даної справи апеляційним господарським судом та про встановлення строку на подачу відзиву повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення ухвали до електронного кабінету.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2026 р.: призначено справу № 916/225/25 за апеляційною скаргою ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 р. у справі № 916/225/25 до розгляду; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснити в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення учасників справи.
20.05.2026 р. від ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 916/225/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/1218/23.
14.07.2026 р. від ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 916/225/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/3166/25.
Як встановлено Південно-західним апеляційним господарським судом, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2026 р. справу № 916/1218/23 та ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22.07.2026 р. справу № 908/3166/25 повернуто відповідним колегіям Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Відтак, слід відмовити у задоволенні клопотань ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ про зупинення провадження у справі № 916/225/25 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ №№ 916/1218/23 та 908/3166/25. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
За правилами ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи до уваги те, що рішення суду відповідачем в апеляційному порядку не оскаржено взагалі, а позивачем оскаржено лише в частині відмови у стягненні 6829,83 грн основного боргу, 2658,96 грн пені, 592,25 грн 3% річних, 6731,44 грн інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції на підставі ч.1 ст.269 ГПК України не перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, якою ним позов задоволено.
17.11.2021 р. між ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ (Постачальник) та Закладом (Споживач) укладено договір про постачання природного газу № 20-1183/21-БО-Т (Договір), згідно з п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 по грудень 2022 року в загальній кількості 40,98290 тис. куб.м… (п.2.1 Договору з урахуванням додаткової угоди від 19.12.2022 р. № 3).
Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 Договору).
Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п.3.5.1 Договору).
На підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також – акт), підписані уповноваженим представником Постачальника (п.3.5.2 Договору).
Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.3.5.3 Договору).
У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними Споживача та даними щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п.3.5.4 Договору).
...Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16554,00 грн (п.4.1 Договору).
Оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду (п.5.1 Договору).
У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Споживача, погашає вимоги Постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного Споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати Постачальника, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу – сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3) у третю чергу – погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ та компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання Споживачу (п.5.4 Договору).
Споживач зобов`язаний самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу в разі: порушення строків оплати за договором про постачання природного газу; перевищення обсягів використання газу, зазначених в п.2.1 цього договору, без їх коригування додатковою угодою; невключення/виключення Споживача до/з Реєстру споживачів Постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС; інших випадках, передбачених цим договором та законодавством (п.6.2 Договору).
Даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до 31.12.2022 р. включно, а в частині розрахунків ? до повного їх виконання… (п.13.1 Договору).
За даними Інформаційної платформи Оператора ГТС в період з 24.11.2021 р. по 31.12.2022 р. Закладом спожито природний газ, а саме у період з 24.11.2021 р. по 30.11.2021 р. у кількості 311,80 м.куб., з 01.12.2021 р. по 31.12.2021 р. – 13912,58 м.куб., з 01.01.2022 р. по 31.01.2022 р. – 14434,22 м.куб., з 01.02.2022 р. по 28.02.2022 р. – 8380,96 м.куб., з 01.03.2022 р. по 31.03.2022 р. – 1143,34 м.куб., що підтверджується додатком до листа ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України” від 21.11.2024 р. № ТОВВИХ-24-17917.
З метою документального оформлення факту прийняття спожитого природного газу Постачальником електронною поштою направлено Споживачу для підписання акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 р. на суму 51512,72 грн (за листопад 2021 р.), від 31.12.2021 р. на суму 230308,77 грн (за грудень 2021 р.), від 31.01.2022 р. на суму 238944,01 грн (за січень 2022 р.), від 28.02.2022 р. на суму 138738,37 грн (за лютий 2022 р.), від 31.03.2022 р. (за березень 2022 р.) та від 25.04.2022 р. (коригуючий акт за березень 2022 р.) на суму 18909,82 грн. Вартість газу згідно з цими актами складає 678413,69 грн. Останні не повернуто Споживачем підписаними, з огляду на що на підставі п.3.5.4 Договору обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС.
Відповідно до реєстру платіжних документів, складеного АТ ,,Державний ощадний банк України’’, Споживачем сплачено на користь Постачальника кошти в загальній сумі 671583,86 грн.
ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ спочатку направило на електронну пошту Закладу вимогу від 11.08.2023 р. № 125/2/3-6965 про погашення заборгованості за Договором у розмірі 6829,83 грн, а в подальшому звернулось з позовом у рамках провадження у даній справі, в задоволенні якого оскаржуваним рішенням частково відмовлено, з чим апеляційний господарський суд погоджується, виходячи з такого.
За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)…
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В ст.629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно з приписами ч.1 ст.12 Закону України ,,Про ринок природного газу’’ постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором…
Проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, апеляційний господарський суд зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір постачання природного газу.
Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі природного газу, складені за період з листопада 2021 р. по березень 2022 р. з урахуванням даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, свідчать про постачання природного газу загальною вартістю 678413,69 грн. Споживачем сплачено за товар 671583,86 грн.
Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження матеріалами справи того, що вартість поставленого у листопаді 2021 р. – лютому 2022 р. природного газу оплачена у повному обсязі, а поставку газу у березні 2022 р. Заклад оплатив в сумі 12079,99 грн, тому основний борг у сумі 6829,83 грн, який заявлено до стягнення ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’, є вартістю газу, поставленого в березні 2022 р.
Відповідно до ч.1 ст.13-1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” в редакції, чинній до 20.03.2022 р., на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.
Вказане правове регулювання залишись в українському законодавстві і після 20.03.2022 р., проте воно з цієї дати відображено в абз.1 ч.2 ст.13-1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” після внесення змін Законом України від 15.03.2022 р. № 2138-ІХ.
Як вбачається з наказу Міністерства розвитку громад та територій України в редакції від 26.05.2026 р. № 987, Високопільська селищна територіальна громада з 10.03.2022 р. по 04.10.2022 р. була тимчасово окупованою територією України.
Враховуючи викладене, те, що приписи ст.13-1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” прямо забороняють постачання товарів трубопровідним транспортом з території України на тимчасово окуповану її територію, те, що Заклад з 10.03.2022 р. по 04.10.2022 р. знаходився на тимчасово окупованій території України, місцевий господарський суд вірно вказав, що ТОВ ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ має право на оплату вартості поставленого в березні 2022 р. природного газу лише протягом періоду з 01.03.2022 р. по 09.03.2022 р.
При цьому згідно з відомостями Інформаційної платформи Оператора ГТС обсяг спожитого Закладом природного газу за 9 календарних днів березня 2022 р. складає 0,46826 тис. куб.м. Виходячи з ціни товару, встановленої в п.4.1 Договору, вартість газу, спожитого Закладом у період з 01.03.2022 р. по 09.03.2022 р., становить 7744,61 грн. Такі фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, скаржником не оспорюються.
Між тим, як вже зазначено вище, Закладом за спожитий у березні 2022 р. природний газ сплачено 12079,99 грн, тобто в названому місяці має місце переплата в сумі 4335,38 грн, а не борг у розмірі 6829,83 грн, з огляду на що місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення основного боргу. 
Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання…
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 та/або строків оплати за п.8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.7.2 Договору).
Перевіривши здійснений судом першої інстанції перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів, враховуючи відсутність в апеляційній скарзі заперечень проти його арифметичної правильності, вважає обґрунтованим стягнення із Закладу за результатами розгляду справи пені у розмірі 32453,47 грн, 3% річних у сумі 3227,42 грн та інфляційних втрат у розмірі 16243,91 грн (в оскаржуваному рішенні вказано, що розмір інфляційних втрат становить 20582,29 грн, який підлягає зменшенню на суму переплати за березень 2022 р. згідно з положеннями п.5.4 Договору; апеляційна скарга не містить доводів щодо безпідставності або неправомірності дій місцевого господарського суду у частині проведеного зарахування переплати в рахунок часткового погашення інфляційних втрат).
Відтак, позов у даній справі підлягає частковому задоволенню, про що вірно зазначено в оскаржуваному рішенні.
З приводу тверджень скаржника про те, що з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі положення Закону України від 15.03.2022 р. № 2138-ІХ, які набрали чинності 20.03.2022 р., не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли до цієї дати, а чинна до 20.03.2022 р. редакція Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України’’ не передбачала поширення визначених цим законом обмежень на територію Херсонської області, оскільки тимчасово окупованими територіями визнавались виключно Автономна Республіка Крим та місто Севастополь, колегія суддів зауважує, що норма із забороною переміщення товарів (робіт, послуг) на тимчасово окуповану територію існувала як редакціях закону до 20.03.2022 р., так і після цієї дати. При цьому найголовнішим у диспозиції вказаної норми права є заборона переміщення товарів саме на окуповану територію, якою Високопільська селищна територіальна громада стала з 10.03.2022 р.
Таким чином, набуття чинності 20.03.2022 р. змін, внесених до переліку територій, які вважаються тимчасово окупованими в розумінні Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України’’, не означає, що території, які реально окуповані до 20.03.2022 р., не підпадають під дію приписів щодо заборони переміщення товарів. Інше тлумачення нормативно-правового акту свідчило б про застосування різних підходів при вирішенні аналогічних правових питань лише з тих підстав, що законодавець з певною затримкою, обумовленою об`єктивними умовами воєнного стану, відреагував на військово-політичні події в державі, що є неприпустимим в контексті принципу верховенства права (в частині рівності усіх перед законом), який превалює над принципом законності.
З приводу посилань апелянта на те, що навіть після внесення 20.03.2022 р. змін до закону застосування відповідних обмежень можливе виключно за наявності окремого рішення Кабінету Міністрів України, яке у спірний період було відсутнє, апеляційний господарський суд, враховуючи за правилами ч.4 ст.236 ГПК України висновки Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 03.10.2025 р. у справі № 908/1162/23, зазначає, що правовий статус тимчасово окупованої території не ставиться у залежність від прийняття Кабінетом Міністрів України окремого рішення про визнання відповідної території тимчасово окупованою або про поширення на неї обмежень, передбачених ст.ст.13, 13-1 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”, адже для територій, окупованих після 24.02.2022 р., відповідні положення законодавства підлягають застосуванню з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій.
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно врахував правові висновки Верховного Суду у справі № 908/1162/23, оскільки правовідносини у справі № 916/225/25 та у справі № 908/1162/23 стосуються вирішення питання про стягнення заборгованості за товар, який поставлявся на тимчасово окуповані території, що свідчить про подібність правовідносин в цих справах.
Щодо існування у Споживача обов`язку самостійно обмежувати або припиняти споживання природного газу апеляційний господарський суд повідомляє, що невиконання такого обов`язку може бути наслідком умов, в яких знаходиться особа під час тимчасової окупації, та не звільняє Постачальника від дотримання приписів закону стосовно заборони переміщення товарів з окупованих територій.
Підсумовуючи викладене, апеляційний господарський суд зазначає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не мають наслідком зміну чи скасування оскаржуваного рішення, яке, будучи ухваленим Господарським судом Одеської області у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін.
У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника за правилами ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.129,232,233,236,269,270,275,276,281,282,284 ГПК України, постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’ залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 р. у справі № 916/225/25 – без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз Трейдинг’’.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.286-291 ГПК України.
Постанову складено та підписано 10.08.2026 р. у зв`язку з перебуванням суддів Лічмана Л.В. та Павленко Н.А. в період з 08.06.2026 р. по 03.07.2026 р., а судді Богатиря К.В. у період з 13.07.2026 р. по 07.08.2026 р. у плановій щорічній відпустці.

Головуючий суддя Лічман Л.В.

Судді: Богатир К.В.

Павленко Н.А.