ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року м. Львів	справа № 380/19052/25	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (відповідач), у якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у невключенні до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Р здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримував винагороду за участь в АТО/ООС щомісячно протягом періоду проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 з січня 2018 року до часу звільнення з військової служби у грудні 2019 року. Винагорода за участь в АТО/ООС має постійний (систематичний) характер, виплачувалася позивачу щомісяця з січня 2018 року до часу звільнення з військової служби у грудні 2019 року включно, а тому має враховуватись у складі місячного грошового забезпечення під час визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Однак відповідач не включив до складу місячного грошового забезпечення винагороду за участь в АТО/ООС під час нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, у зв`язку з чим позивач за захистом свого порушеного права на належне грошове забезпечення звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.
Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що позивач пропустив строк звернення з цим позовом до суду.
По суті спору відповідач зазначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Винагорода за участь в АТО/ООС є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, оскільки виплачується не щомісяця, а лише тоді, коли військовослужбовець бере участь в АТО. Здійснюючи спірні виплати, відповідач керувався вимогами Інструкції № 425 про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та діяв правомірно.
З огляду на вказане просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 24 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 09 липня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача від 07 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.
Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
У спірні періоди позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
Згідно з витягом із наказу начальника Інформаційного центру «Краматорськ» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 грудня 2019 року № 100Р-ос «По особовому складу» позивача з 31 грудня 2019 року виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.
Цим наказом вирішено виплатити позивачу, зокрема грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби.
Відповідно до інформації щодо грошового забезпечення, нарахованого (виплаченого) ОСОБА_1 за період з 21 грудня 2017 року по 31 грудня 2019 року, у період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року позивачу нараховувалася та виплачувалася винагорода за участь в АТО/ООС. Грошову допомогу на оздоровлення позивачу виплачено у вересні 2018 року в розмірі 21429,60 грн та у квітні 2019 року в розмірі 29776,00 грн. Грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки позивачу виплачено у грудні 2019 року в розмірі 27961,92 грн. Одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби позивачу виплачено у грудні 2019 року в розмірі 404449,20 грн. 
Відповідач не заперечує тієї обставини, що до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислено розміри грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, він не включив суми виплаченої позивачу винагороди за участь в АТО/ООС.
Позивач, уважаючи протиправною поведінку відповідача щодо невключення до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС під час нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, звернувся з цим позовом до суду. 
Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Частинами першою, третьою статті 25 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.
Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з приписами пунктів 1 - 4 статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 1 статті 10-1 Закону № 2011 визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011 у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
За змістом абзацу першого пункту 2 статті 15 Закону № 2011 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) передбачено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 (далі -Інструкція № 558).
Відповідно до приписів пункту 2 розділу І Інструкції № 558 грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія). 
Відповідно до підпункту 1 пункту 7 розділу ІV Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з підпунктом 6 пункту 8 розділу V Інструкції № 558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
За змістом підпункту 1 пункту 9 розділу ІV Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).
Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду визначає Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2016 року № 188 (далі - Інструкція № 188).
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 188 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем проходження служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів начальників вищого рівня.
Ураховуючи зміст наведених положень законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає, що винагорода, як вид виплат військовослужбовцям, є частиною їх грошового забезпечення. Аналіз таких виплат та дослідження їх правової природи вказує, що вони невід`ємно пов`язані з особливим характером та умовами служби військовослужбовця зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом.
Спірним у цій справі є питання включення винагороди за участь в АТО/ООС, яка виплачувалася позивачу протягом 2018-2019 років, до складу грошового забезпечення, як бази для розрахунку сум грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбаченої для учасників бойових дій, та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вирішуючи цей спір, суд на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України враховує, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Ухвалюючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Аналогічні правові висновки, що до складу місячного грошового забезпечення входять винагороди, які мають постійний, щомісячний характер, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17.
У постанові від 26 квітня 2024 року у справі № 380/1169/20 Верховний Суд дійшов висновку, що надбавка за участь АТО виплачується щомісяця до дня звільнення з військової служби та має постійний (систематичний) характер, а тому відсутні підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення. Ураховуючи наведене, винагорода за участь АТО входить до складу грошового забезпечення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що винагорода за участь АТО/ООС включається до складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців, а тому і повинна враховуватися під час обчислення розмірів грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбаченої для учасників бойових дій, та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Отже, суд висновує, що у розглядуваній ситуації відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у невключенні до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС під час нарахування та виплаті позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд ураховує принцип верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом, без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
З метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся з цим позовом до суду, належить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат грошової винагороди за участь в АТО/ООС.
За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Щодо доводів відповідача про пропущення позивачем строку звернення з цим позовом до суду, то суд зазначає, що питання дотримання позивачем строку звернення з цим позовом до суду вирішене в ухвалі від 09 липня 2026 року, якою суд постановив у задоволенні клопотання представника відповідача від 07 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.
За змістом пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за подання цього позову до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.
Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл також не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у невключенні до складу місячного грошового забезпечення винагороди за участь в АТО/ООС під час нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Р здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2019 роки, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій, за 2018-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат грошової винагороди за участь в АТО/ООС.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повний текст рішення складено 09 липня 2026 року. 

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна