СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2026 року Справа № 480/2516/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2516/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м.Хмельницький, 29000), в якій просить:
- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.03.2025 за №184250012811, про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - протиправним та скасувати його;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 період її роботи з 14.06.2010р. по 14.07.2010р., з 09.08.2010р. по 13.03.2011р., з 10.09.2013р. по 09.09.2015р. та з 01.12.2015р. по 31.12.2024р. (загалом 08 років 08 місяців 25 днів) на посаді «складальник виробів капсульного виробництва виробництва №5» та «складальник виробів капсульного виробництва (спеціальні хімічні виробництва) виробництва №5» Шосткинського заводу «Імпульс»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1), у відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 21.02.2025 року, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії. 
Ухвалою суду від 02.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/2516/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, залучено до участі у адміністративній справі №480/2516/25 другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.02.2025 позивачці виповнилося 45 років. 11.03.2025 вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке рішенням від 18.03.2025 №184250012811 відмовило у призначенні пенсії, пославшись на недосягнення 50-річного віку та відсутність необхідного пільгового стажу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дату звернення із заявою про призначення пенсії її вік становив 45 років.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж особи з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 становить 21 рік 6 місяців 16 днів, а пільговий стаж за Списком №1 - 2 роки 1 місяць 17 днів. За формою РС-право страховий стаж з урахуванням перетину періодів становить 19 років 6 місяців 16 днів, додаткові роки за Списком №1 - 2 роки, усього для розрахунку - 21 рік 6 місяців 16 днів. До страхового стажу за доданими документами зараховано всі періоди.
Водночас до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано роботу з 14.06.2010 по 14.07.2010, з 09.08.2010 по 13.03.2011, з 10.09.2013 по 09.09.2015 та з 01.12.2015 по 31.12.2024. Підставою для неврахування цих періодів пенсійний орган зазначив те, що в уточнюючій довідці від 14.02.2025 №105, на його думку, невірно наведено посилання на розділ, підрозділ та пункт Списку, чинного на момент пільгової роботи, у зв`язку з чим запропоновано надати іншу уточнюючу довідку.
З трудової книжки позивачки та наданих до заяви документів вбачається, що вона працювала на Шосткинському заводі «Імпульс» на роботах капсульного виробництва. Довідкою ТОВ «Шосткинський завод «Імпульс» від 14.02.2025 №105 підтверджено, що у спірні періоди позивачка працювала повний робочий день, виконувала роботи зі складання (розбирання) складних вузлів і виробів капсульного виробництва, зайнята повний робочий день у технологічному процесі виробництва засобів ініціювання, за професіями «складальник виробів капсульного виробництва виробництва №5» та «складальник виробів капсульного виробництва (спеціальні хімічні виробництва) виробництва №5». У довідці загальна тривалість підтвердженого пільгового стажу за вказаними періодами визначена як 8 років 8 місяців 25 днів.
У цій же довідці зазначено джерела її видачі: особова картка форми Т-2А, накази по підприємству, колективні договори, табелі обліку робочого часу, лист спостереження, фотографії робочого дня, а також накази про результати атестації робочих місць №348 від 10.07.2006, №275 від 01.07.2011, №271 від 01.07.2016, №984 від 28.12.2017 та №518 від 01.07.2021.
Матеріалами справи підтверджено, що наказом від 10.07.2006 №348 за результатами атестації робочих місць професію «складальник виробів капсульного виробництва» виробництва №5 віднесено до Списку №1, розділ IX, пункт 7 (позиція 9-7-3а). Аналогічне право підтверджено результатами чергової атестації, затвердженими наказом від 01.07.2011 №275. Наказом від 01.07.2016 №271 право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за відповідними робочими місцями підтверджено повторно. Наказом від 28.12.2017 №984 у зв`язку зі зміною назв професій до переліків внесено, зокрема, професію «складальник виробів капсульного виробництва (спеціальні хімічні виробництва)» виробництва №5 із збереженням Списку №1, розділ IX, пункт 7. Черговою атестацією, затвердженою наказом від 01.07.2021 №518, право працівників виробництва №5 на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 підтверджено на наступний період.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які досягли встановленого законом пенсійного віку та мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом №213-VIII, який набрав чинності 01.04.2015, віковий ценз для жінок було збільшено до 50 років. У подальшому Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII Закон №1058-IV доповнено статтею 114. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 призначається жінкам після досягнення 50 років за наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України, зокрема, статтю 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Пунктом 3 резолютивної частини цього Рішення визначено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у зазначеній нормі.
Отже, з 23.01.2020 одночасно існують два законодавчі приписи, які по-різному визначають віковий ценз для жінок, зайнятих на роботах за Списком №1: 45 років за пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до 01.04.2015 та 50 років за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформулювала висновок, за яким у разі неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, найбільш сприятливий для особи. Такий самий підхід щодо пенсій на пільгових умовах викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 та Верховним Судом у постанові від 29.09.2022 у справі №320/4339/20.
З урахуванням статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», висновків Європейського суду з прав людини у справах «Щокін проти України» та «Серков проти України» у випадку конкуренції норм однакової юридичної сили, які допускають різне тлумачення права особи на соціальну виплату, має застосовуватися найбільш сприятливий для особи підхід.
Позивачка працювала на роботах за Списком №1 до 01.04.2015, що підтверджується як трудовою книжкою, так і матеріалами атестації робочих місць за 2006 та 2011 роки. Тому до неї підлягає застосуванню пункт «а» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до змін, внесених Законом №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020. Відтак необхідний для неї пенсійний вік становить 45 років.
Стосовно незарахування спірних періодів до пільгового стажу за Списком №1 суд виходить з такого.
Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Водночас для підтвердження спеціального стажу, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, застосовуються положення пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у таких випадках приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких зазначаються періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається відповідний період; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.
Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383. Згідно з пунктом 3 цього Порядку при визначенні права на пільгову пенсію застосовуються Списки, чинні в період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 4.2 Порядку №383 передбачено, що результати атестації робочих місць застосовуються для обчислення пільгового стажу впродовж п`яти років після затвердження її результатів за умови, якщо протягом цього часу на підприємстві не змінювалися докорінно умови і характер праці. Проведення атестації робочих місць за умовами праці регулюється також постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.
У спірному випадку уточнююча довідка №105 містить усі істотні відомості, необхідні для перевірки пільгового характеру роботи: конкретні періоди, професії, характер виконуваних робіт, повну зайнятість упродовж робочого дня, посилання на Список №1 та первинні документи. Недолік цієї довідки полягає в тому, що як нормативну підставу для всього охопленого нею періоду наведено постанову Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, хоча для частини роботи до набрання нею чинності мав застосовуватися Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Однак зазначений формальний недолік довідки не спростовує факту пільгової роботи. Матеріали атестації робочих місць, на які посилається сама довідка і копії яких долучені до справи, дозволяють однозначно встановити належність відповідних професій до Списку №1 у кожний із спірних періодів. Зокрема, переліки до наказів №348 від 10.07.2006 та №275 від 01.07.2011 містять професію «складальник виробів капсульного виробництва» виробництва №5 із зазначенням Списку №1, розділу IX, пункту 7, позиції 9-7-3а. Результати наступних атестацій за наказами №271 від 01.07.2016 та №518 від 01.07.2021 підтверджують збереження права на пільгове пенсійне забезпечення, а додаток до наказу №984 від 28.12.2017 підтверджує перейменування професії на «складальник виробів капсульного виробництва (спеціальні хімічні виробництва)» із віднесенням її до Списку №1, розділ IX, пункт 7.
Послідовність атестацій 2006, 2011, 2016 та 2021 років також відповідає передбаченому Порядком №383 п`ятирічному строку дії їх результатів і охоплює заявлені позивачкою спірні періоди. Зміна назви професії у 2017 році не змінювала характеру виконуваних робіт та не припиняла права на пільгове пенсійне забезпечення, що прямо випливає з додатка до наказу №984.
Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV передбачено право органів Пенсійного фонду вимагати відповідні документи від підприємств та в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі й достовірність поданих відомостей щодо умов праці. Аналогічні повноваження передбачені статтею 101 Закону №1788-XII. Отже, за наявності сумнівів щодо нормативного посилання в уточнюючій довідці пенсійний орган мав можливість перевірити первинні документи та матеріали атестації, а не відмовляти у врахуванні всього підтвердженого стажу лише з формальної підстави.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах щодо протиправності рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Відповідач не надав доказів, які б спростовували фактичну зайнятість позивачки повний робочий день на зазначених роботах, достовірність довідки №105, матеріалів атестації чи належність відповідних професій до Списку №1.
За таких обставин суд дійшов висновку, що періоди роботи позивачки з 14.06.2010 по 14.07.2010, з 09.08.2010 по 13.03.2011, з 10.09.2013 по 09.09.2015 та з 01.12.2015 по 31.12.2024 у тривалості 8 років 8 місяців 25 днів, визначеній довідкою №105 з урахуванням фактично відпрацьованого часу, підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.
З урахуванням уже визнаного пенсійним органом пільгового стажу за Списком №1 тривалістю 2 роки 1 місяць 17 днів та спірного стажу тривалістю 8 років 8 місяців 25 днів загальна тривалість такого стажу становить 10 років 10 місяців 12 днів, тобто перевищує необхідні 7 років 6 місяців, установлені пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII для жінок. Страховий стаж позивачки 19 років 6 місяців 16 днів також перевищує необхідні за цією нормою 15 років.
Таким чином, на момент виникнення права на пенсію позивачка виконала всі умови, передбачені пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII: досягла 45-річного віку, має понад 15 років страхового стажу та понад 7 років 6 місяців пільгового стажу за Списком №1. Тому оскаржуване рішення від 18.03.2025 №184250012811 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, та підлягає скасуванню.
Щодо способу захисту суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує його вирішити питання з урахуванням правової оцінки суду. Водночас за умови виконання всіх визначених законом вимог і відсутності дискреції суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача.
У цій справі загальний страховий стаж уже визначений Пенсійним фондом, а матеріали справи дають можливість встановити пільговий стаж та належний віковий критерій. Після зарахування спірних періодів інших юридичних перешкод для призначення пенсії матеріали справи не містять. Тому належним та ефективним способом захисту є не повторний розгляд заяви, а безпосереднє зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Такий підхід відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а, а також підходу Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/2098/25.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення такого віку. Позивачці виповнилося 45 років 20.02.2025, із заявою вона звернулася 11.03.2025, тобто в межах тримісячного строку. Отже, пенсія підлягає призначенню з 21.02.2025.
Вимога про окреме зобов`язання провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії на цьому етапі є похідною від рішення про її призначення. Оскільки питання фактичного нарахування конкретного розміру та виплати пенсії відповідачем ще не вирішувалося, в цій частині вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, понесені нею судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. З квитанції від 26.03.2025 вбачається, що позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Оскільки спірне рішення прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, зазначена сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань цього відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.03.2025 №184250012811 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 підтверджену довідкою ТОВ «Шосткинський завод «Імпульс» від 14.02.2025 №105 та матеріалами атестації робочих місць роботу з 14.06.2010 по 14.07.2010, з 09.08.2010 по 13.03.2011, з 10.09.2013 по 09.09.2015 та з 01.12.2015 по 31.12.2024 загальною тривалістю 8 років 8 місяців 25 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 21.02.2025 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, 29000, код ЄДРПОУ 21318350) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець