КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2026 року справа №320/7494/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень та 00 коп.) за період з 01.08.2022 року — по 11.10.2022 року та зобов`язання здійснити вищеозначені нарахування та виплати із врахуванням вже виплачених сум. 
Ухвалою суду провадження у справі відкрите, вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В подальшому у зв`язку зі звільненням судді, призначеного для розгляду справи, адміністративну справу №320/7494/23 передано на повторний розподіл до відділу документального забезпечення (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду.
Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справи, для розгляду справи призначено суддю Марича Є. В..
Ухвалою суду справу прийнято до провадження, вирішено продовжити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168, у розрахунку 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень та 00 коп.) на місяць пропорційно часу безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01.08.2022 року — по 11.10.2022 року
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що Військова частина, в яку було відряджено позивача для участі у бойових діях, не направила відповідачеві підтверджуючі документи, де вказувалася б кількість днів безпосередньої участі позивача у таких заходах. При цьому відповідач вказує, що довідка про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не підтверджує такі відомості сама по собі.
Враховуючи зазначене, на думку сторони відповідача, для виплати додаткової винагороди позивачеві, відрядженому до Військової частини НОМЕР_3 , за період з 01.08.2022 року — по 11.10.2022 року правові підстави відсутні.
З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.
Позивач проходить військову службу на особливий період військового стану у складі Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відміткою у військовому квитку.
У період з 04.07.2022 року — по 12.10.2022 року позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у зв`язку з чим сторона позивача вважає, що позивач має право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн., відповідно до пункту 1 Постанови №168 за період з 01.08.2022 року — по 11.10.2022 року.
Згідно бойового розпорядження від 22.06.2022 року №Ш/25-1301-Е позивача було направлено у відрядження для виконання бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_4 .
Бойовим розпорядженням від 27.06.2022 року №106/гриф позивача направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ).
Відповідно до довідки виданої Військовою частиною НОМЕР_3 №2845 від 14.10.2022 року позивач брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом періоду з 04.07.2022 року до 12.10.2022 року включно.
На виконання Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64 та «Про загальну мобілізацію» №69, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року №1146, яка застосовується з 01.09.2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода у розмірі до 30 000,00 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано Наказ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» від 31.03.2022 року №164-АГ (далі — Наказ №164-АГ).
В подальшому вищеозначений наказ був скасований у зв`язку з прийняттям 30.07.2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України наказу №392/0/81-22-AГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі — Наказ №392-АГ), який застосовується з 01.08.2022 року.
Такі накази АДПС України визначають підстави та порядок виплати додаткової збільшеної винагороди військовослужбовцям ДПС України відряджених до інших органів ДПС України з метою безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
При цьому, станом на момент подання позовної заяви, позивач отримав додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн за період з 01.08.2022 року — по 12.10.2022 року, а збільшена додаткова за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не була виплачена.
Не отримавши додаткову винагороду в збільшеному розмірі, сторона позивача звернулась до Військової частини НОМЕР_1 з вимогою нарахувати та виплатити додаткову винагороду в збільшеному розмірі, до заяви долучено вищеозначену довідку за спірний період.
Листом від 07.12.2022 року №22/4967-22-вих позивачеві у відповідь на заяву повідомлено про відсутність документів на підтвердження інформації про безпосередню участь в бойових діях та не виконання вимог наказу №392-АГ щодо надіслання такої інформації Військовою частиною, до якої було відряджено позивача.
Таким чином, у зв`язку з не виконанням відповідачем вимог Наказу №392 та не направлення інформації про безпосередню участь позивача в бойових діях та заходах за період з 01.08.2022 року — по 12.10.2022 року у формі додатку №2 до Наказу АДПС №392 призвело до ненарахування та невиплати позивачу збільшено додаткової винагороди.
Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Як вже зазначалось судом, на виконання Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64 та «Про загальну мобілізацію» №69, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року №1146, яка застосовується з 01.09.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), — розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» від 31.03.2022 року №164-АГ (далі — Наказ №164-АГ).
В подальшому вищеозначений наказ був скасований у зв`язку з прийняттям 30.07.2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України наказу №392/0/81-22-AГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі — Наказ №392-АГ), який застосовується з 01.08.2022 року.
Так, як спірним у даній справі є право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100 000,00 грн., починаючи з 01.08.2022 року — по 12.10.2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, то на правовідносини, що склались, поширюється дія Наказу №392-АГ.
Так, згідно з пунктом 1 Наказу №392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, крім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань були відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угруповувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угруповувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.
Згідно з пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угруповувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угруповувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.
Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби — на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу №392-АГ).
Як вже було зазначено, виходячи із викладеного у довідці №2845 від 14.10.2022 року, позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема, з 04.07.2022 року — по 12.10.2022 року. Вищеозначена довідка видана на підставі та за формою Наказу №392 Військовою частиною НОМЕР_3 .
При цьому відповідач не виконав вимоги наказу №392-АГ та не здійснив належне та своєчасне інформування про участь відряджених військовослужбовців в бойових діях та заходах визначених пункту 2 наказу №392-АГ.
Слід звернути увагу, що принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.
Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.
Так, Конституційний Суд України сформулював у Рішенні від 22.09.2005 року №5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками, в якому зазначається, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини). Цим Конституційний Суд України наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування.
Недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу №392-АГ в частині обміну інформації про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
Позивач брав безпосередню участь в бойових діях та заходах передбачених пунктом 2 Наказу №392-АГ про що отримав довідку №2845 від 14.10.2022 року за формою Додатку №1 до Наказу №392-АГ, але в силу не виконання формальних процедур та не дотриманням органом ДПС України вимог Наказу №392-АГ не зміг отримати додаткову винагороду у збільшеному розмірі на яку має повне право.
При вирішенні аналогічного спору Верховний Суду у постановах №120/4387/23 від 23.05.2024 року, №120/4967/23 від 24.05.2024 року та №580/3131/23 від 13.06.2024 року, вказав, що оформлена стосовно позивача довідка військової частини підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за вказані у ній періоди.
Верховний Суд у вказаних постановах також зазначив, що надіслання списків за формою згідно додатку 2 до Наказу № 392-АГ, які мали направлятись військовою частиною, у відрядженні якої перебував позивач є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання спірних сум підтверджується відповідними довідками, які видані на підставі бойового розпорядження.
У постанові №560/3141/23 від 21.03.2024 року Верховний Суд зауважив, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.
Відповідно до пункту 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням вищеозначеного, враховуючи принцип верховенства права, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права, позивача суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права буде визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нескладення та неподання до Військової частини НОМЕР_5 передбачених додатками 2 до наказу від 30.07.2022 року №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» стосовно позивача за період з 01.08.2022 року — по 12.10.2022 року включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 скласти та направити до Військової частини НОМЕР_5 вищеозначені матеріали.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 КАС України, суд, —
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, — задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неподання до Військової частини НОМЕР_5 передбачених додатками 2 до наказу від 30.07.2022 року №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» стосовно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 року — по 12.10.2022 року включно.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти та направити до до Військової частини НОМЕР_5 інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.08.2022 року — по 12.10.2022 року, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.