Справа № 178/2001/25

В И Р О К 

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Кринички кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025041460000203 від 11.07.2025 року за обвинуваченням :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Світлогірське Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, військовослужбовця, на посаді «старший обчислювач розрахунково-аналітичного відділення 102 розрахунково-аналітичної станції військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, 
за участі: прокурора ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Старший солдат  ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації, військової частини НОМЕР_1 , у званні старший солдат, відповідно до вимог ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за № 576 та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, на початку січня 2023 року у денний час доби, перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_2 , виконуючи обов`язки військової служби та перебуваючи в районі н.п.Червонопопівка Луганської області, побачив конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати «М67» з маркуванням «514 J024-03 2403», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин із вкрученим в нього запалом «М213» з маркуванням «М213 СОР 175 033-001», промислового виготовлення та належить до категорії вибухових пристроїв та які придатні для здійснення вибуху, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання.
В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що знайдені ним предмети, які являються конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової наступальної гранати «М67» з маркуванням «514 J024-032403», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин із вкрученим в нього запалом «М213» з маркуванням «М213 СОР 175 033-001», промислового виготовлення та належить до категорії вибухових пристроїв та які придатні для здійснення вибуху, привласнив їх і почав носити безпосередньо при собі без передбаченого законом дозволу. Далі, в березні місяці 2023 року, у вечірній час доби, ОСОБА_3 приїхав до будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином, придбав, носив та зберігав вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.
Після цього, 05.08.2025 в період часу з 15:28 год. по 17:57 год., в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , в ліжку однієї з кімнат даного будинку було виявлено та вилучено предмети, які являються конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати «М67» з маркуванням «514 J024-032403», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин із вкрученим в нього запалом «М213» з маркуванням «М213 СОР 175 033-001», промислового виготовлення та належить до категорії вибухових пристроїв та які придатні для здійснення вибуху.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, при вищевикладених обставинах, визнав повністю, підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив не позбавляти його волі, у вчиненому щиро розкаюється.
Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив письмові матеріали кримінального провадження № 12025041460000203, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , висновок судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/104-25/31411-ВТХ від 25.08.2025 року, згідно якого предмети, які були надані на дослідження (корпус гранати, який має маркування «514 J024-03 2403», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин із вкрученим в нього запалом «М213» з маркуванням «М213 СОР 175 033-001; запал гранати, який має маркування «М213 СОР 175 033-001», які вилучені 05.08.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ) являються: - конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати М67 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; - запалом типу М213 (виробництва США), який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення. Надані на дослідження споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати М67 промислового виготовлення та запал М213 промислового виготовлення у передбачуваному їх конструкційному поєднанні (у зборі) утворюють осколкову наступальну ручну гранату М67, яка належить до бойових припасів та придатна для здійснення вибуху; протокол обшуку від 09.08.2025р., в якому зафіксовано результати проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, ззовні схожі на гранату з маркуванням «514 J024-03 2403» та запал гранати з маркуванням «М213 СОР 175 033-001», які зберігалися у нього в кімнаті в ліжку. Інші докази у справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються та останні правильно розуміють зміст цих обставин, за згодою учасників судового провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст.65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин за обставинами, викладеними у вироку, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Крім того, суд враховує., що обвинувачений добровільно долучився до лав ЗСУ, за місцем проходження військової служби характеризується виключно з позитивної сторони, учасник бойових дій, має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, визнаний обмежено придатним до військової служби. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відносно  ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Судові витрати на залучення експерта для проведення судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/104-25/31411-ВТХ від 25.08.2025, проведеної в кримінальному провадженні № 12025041460000203 становлять 1782 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/104-25/31411-ВТХ від 25.08.2025 року надані на дослідження об`єкти, що являються: конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати М67 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; - запалом типу М213 (виробництва США), який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, було знищено (знешкоджено), згідно акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують № 1029 від 22.08.2025 Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Дніпропетровській області, тому у зв`язку зі знищенням вказаних речових доказів суд не вирішує питання щодо цих речових доказів.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України. 
На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_3  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На період проходження військової служби контроль за поведінкою ОСОБА_3 , який звільнений від відбування покарання з випробуванням, здійснюється військовою частиною, в якій він проходить службу, а після звільнення з військової служби уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/104-25/31411-ВТХ від 25.08.2025 року, проведеної в кримінальному провадженні № 12025041460000203 в розмірі 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.  Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 

Суддя:	  	ОСОБА_1