Справа № 555/619/26
Номер провадження 2/555/653/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21 липня 2026 року м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Стасюк І.Я.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача — ОСОБА_3 , про звільнення від сплати аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 через представника — адвоката Шевчука Руслана Віталійовича — звернувся до Березнівського районного суду Рівненської області з позовною заявою про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів», до ОСОБА_2 , в якій просив суд припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 , а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання обох дітей.
Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2026 року у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
08 червня 2026 року представник позивача, адвоката Шевчука Р.В. подав заяву про зміну підстав позову, до якої долучив позовну заяву в оновленій редакції від 08 червня 2026 року, про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів. 
З урахуванням змінених підстав позову позивач просив: припинити з 03 березня 2026 року стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі заочного рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2017 року у справі №555/299/17; припинити з 03 березня 2026 року стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу Березнівського районного суду Рівненської області від 21 січня 2020 року у справі №555/84/20, провадження №2-н/555/3/20; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання обох дітей у розмірі третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після ухвалення судових рішень про стягнення з позивача ОСОБА_6 аліментів фактичні обставини істотно змінилися. Діти перестали постійно проживати з відповідачкою ОСОБА_2 , стали проживати разом із позивачем та його матір`ю — ОСОБА_3 , перебувати на безпосередньому утриманні позивача, тоді як стягнення з нього аліментів на користь відповідачки продовжуються.
23 червня 2026 року представник відповідача — адвокат Михайлишин Тетяна Юріївна — подала відзив, у якому первісно заперечила проти задоволення позовних вимог. У відзиві представник відповідачки посилалася на те, що перебування дітей у будинку бабусі не є безумовним доказом їх постійного проживання саме з батьком, що мати продовжує брати участь у догляді та матеріальному забезпеченні дітей, а син ОСОБА_7 періодично проживає разом із нею. Також зазначала, що висновок щодо цільового використання аліментів від 15 січня 2025 року не відображає актуального стану правовідносин сторін.
20 липня 2026 року представник відповідача адвокат Михайлишин Т.Ю. подала від імені ОСОБА_2 заяву від 20 липня 2026 року, про визнання частини позовних вимог. У зазначеній заяві представник відповідача повідомила, що ОСОБА_2 визнає позовні вимоги про припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання обох дітей, просила ці вимоги задовольнити, а підготовче судове засідання провести без участі відповідачки та її представника.
21 липня 2026 року представник відповідача подала заяву про уточнення дати, з якої визнається припинення стягнення аліментів. У цій заяві представник відповідача уточнила, що ОСОБА_2 визнає позовні вимоги саме в редакції, заявленій позивачем, зокрема визнає вимоги: про припинення з 03 березня 2026 року стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 та про припинення з 03 березня 2026 року стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 .
21 липня 2026 року представник позивача адвокат Шевчук Р.В. подав письмову заяву про підтримання позову в частині позовних вимог та залишення без розгляду в іншій частині позовних вимог. У заяві представник позивача підтримав позовні вимоги про припинення з 03 березня 2026 року стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання обох дітей, просив їх задовольнити, а позовну вимогу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 — залишити без розгляду. Також просив розглянути справу без участі позивача та його представника.
Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2026 року у справі №555/619/26, позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей залишено без розгляду.
Отже, предметом подальшого розгляду справи є вимоги про припинення стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 та сина ОСОБА_7 .
Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином та подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Вирішуючи питання про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, суд виходить із того, що частиною третьою статті 200 ЦПК України прямо передбачено ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.
Визнання позову, викладене у письмових заявах, є чітким, однозначним та безумовним. Представник відповідача, адвокат Михайлишин Т.Ю. підтвердила визнання вимог саме з тієї дати, яку зазначив позивач, — з 03 березня 2026 року.
Судом перевірено, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, дітей або третьої особи та відповідає фактичним обставинам, підтвердженим письмовими доказами.
Судом встановлено, що 04 грудня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 22 серпня 2019 року у справі №555/1403/19 шлюб між сторонами розірвано, а малолітніх дітей залишено на виховання матері.
Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Зазначені обставини підтверджуються цифровою копією документа від 10 березня 2026 року, сформованою о 12 год 21 хв 56 с, під назвою «Актовий запис про народження ОСОБА_4 », актовий запис №83, складений 15 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнівського районного управління юстиції у Рівненській області, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15 квітня 2016 року та цифровою копією документа від 10 березня 2026 року, сформованою о 12 год 22 хв 22 с, під назвою «Актовий запис про народження ОСОБА_5 », актовий запис №9, складений 22 травня 2018 року Виконавчим комітетом Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 22 травня 2018 року.
Заочним рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2017 року у справі №555/299/17 постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Постановою державного виконавця від 29 липня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №59670723 із примусового виконання зазначеного заочного рішення.
Відповідно до розрахунка заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № 59670723, сформованого державним виконавцем 05 березня 2026 року, станом на лютий 2026 року обліковувався від`ємний сукупний розмір заборгованості, тобто переплата аліментів, у сумі 102 203 грн 74 коп.
Судовим наказом Березнівського районного суду Рівненської області від 21 січня 2020 року у справі №555/84/20, постановлено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Постановою державного виконавця від 03 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП №62683954 із примусового виконання судового наказу.
Відповідно до розрахунка заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП №62683954, сформованого державним виконавцем 05 березня 2026 року, станом на лютий 2026 року обліковувався від`ємний сукупний розмір заборгованості, тобто переплата аліментів, у сумі 11 323 грн 76 коп.
З акта Соснівської селищної ради від 25 липня 2024 року № 107 «Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_3 » вбачається, що до мобілізації позивача ОСОБА_1 18 липня 2024 року діти постійно проживали разом із ним і бабусею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Після мобілізації батька діти тимчасово повернулися до матері.
В акті Соснівської селищної ради від 15 січня 2025 року № 5 «Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 » зафіксовано незадовільний санітарний стан житлового приміщення, недостатнє забезпечення сім`ї продуктами харчування та використання одержаних відповідачкою аліментів у сумі 51 000 грн на погашення адміністративного штрафу.
У висновку Служби у справах дітей Соснівської селищної ради від 15 січня 2025 року, «Висновок за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину» зазначено, що одержувач аліментів лише частково забезпечує базові та індивідуальні потреби дітей, а рівень забезпечення їхніх потреб не відповідає розміру одержуваних аліментів.
Відповідно до характеристики Опорного закладу «Соснівський ліцей» Соснівської селищної ради від 03 березня 2026 року під назвою «Характеристика ОСОБА_4 , учениці 4-А класу», ОСОБА_8 проживає з батьком і бабусею. Батько приділяє значну увагу її вихованню, матеріально забезпечує дитину, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами у навчанні, поведінкою та емоційним станом дочки.
Відповідно до характеристики Опорного закладу «Соснівський ліцей» Соснівської селищної ради від 03 березня 2026 року, під назвою «Характеристика ОСОБА_5 , учня 2-А класу», ОСОБА_7 проживає з батьком і бабусею. Батько забезпечує сина матеріально, піклується про нього, контролює відвідування уроків та рівень навчальних досягнень, цікавиться поведінкою й емоційним станом дитини.
Довідкою сімейного лікаря Соснівської амбулаторії загальної практики — сімейної медицини КНП «Березнівський центр первинної медичної допомоги» від 03 березня 2026 року, «Довідка сімейного лікаря» підтверджено, що ОСОБА_1 є батьком малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , забезпечує проходження ними профілактичних медичних оглядів та звертається за медичною допомогою у разі їх захворювання.
З акта Соснівської селищної ради від 06 березня 2026 року, «Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 » вбачається, що позивач проживає разом із дочкою ОСОБА_8 , сином ОСОБА_7 та своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В акті зазначено, що санітарний стан житлового приміщення є добрим, діти мають окремі місця для навчання та відпочинку, забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування та іншими необхідними речами, а позивач самостійно утримує дітей і здійснює належний догляд за ними.
Зазначені документи у своїй сукупності підтверджують, що не пізніше 03 березня 2026 року обставини, які існували на час ухвалення заочного рішення від 28 березня 2017 року та судового наказу від 21 січня 2020 року, змінилися: діти перестали постійно проживати з відповідачкою ОСОБА_2 , почали проживати разом із батьком та бабусею, а позивач став безпосередньо забезпечувати їхні повсякденні потреби.
Судом встановлено, що на підставі раніше ухвалених судових рішень із позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання двох малолітніх дітей. Після набрання цими судовими рішеннями законної сили змінилися фактичні обставини, які були підставою для присудження періодичних платежів: діти перестали постійно проживати з одержувачкою аліментів та стали проживати разом із платником аліментів, який здійснює їх безпосереднє матеріальне забезпечення.
Унаслідок цього подальше стягнення з позивача аліментів на ім`я відповідачки перестало відповідати правовій природі та цільовому призначенню аліментів.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частинами першою — третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із батьків, хто проживає окремо, може брати участь в утриманні дитини у грошовій та натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються на користь того з батьків або інших законних представників, разом із яким проживає дитина.
Частиною четвертою статті 273 ЦПК України встановлено, що, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким із відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Верховний Суд у постанові від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц, провадження №61-3738св22, «Постанова про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості та стягнення аліментів з матері», наголосив, що стягнення аліментів із того з батьків, з ким фактично проживає та на чиєму утриманні перебуває дитина, суперечить статті 181 СК України та цільовому призначенню аліментів. Зміна фактичних обставин після ухвалення рішення про стягнення аліментів є істотною обставиною, яка підлягає оцінці судом з урахуванням найкращих інтересів дитини.
Верховний Суд також роз`яснив, що у справах про припинення стягнення аліментів суд має насамперед установити, з ким фактично проживає дитина на час вирішення спору, хто її утримує та чи відповідає продовження перерахування аліментів їх цільовому призначенню.
Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у прийнятті такого визнання та продовжує розгляд справи.
За правилами частини третьої статті 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем рішення може бути ухвалене за результатами підготовчого провадження.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд установив, що після ухвалення судових рішень про стягнення аліментів фактичні обставини, які мали істотне значення для визначення одержувача аліментів, змінилися.
Станом на 03 березня 2026 року обидві дитини проживають разом із позивачем ОСОБА_1 та їхньою бабусею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 забезпечує дітей одягом, харчуванням, навчальним приладдям, медичним доглядом, контролював навчання та безпосередньо виконував обов`язки щодо їх утримання і виховання.
Ці обставини підтверджуються взаємно узгодженими документами від 03 та 06 березня 2026 року, складеними навчальним закладом, медичним працівником та органом місцевого самоврядування.
Відповідачка ОСОБА_2 визнала, що стягнення аліментів на її користь підлягає припиненню саме з 03 березня 2026 року.
Таке визнання відповідає встановленим судом обставинам, не припиняє загального обов`язку жодного з батьків утримувати дітей та не позбавляє дітей права на належне матеріальне забезпечення.
Припиняється лише встановлений попередніми судовими рішеннями спосіб виконання батьком обов`язку щодо утримання дітей — шляхом перерахування коштів матері, оскільки цей спосіб більше не відповідає фактичному порядку проживання й утримання дітей.
Суд ураховує, що діти продовжують спілкуватися з матір`ю, а відповідачка ОСОБА_2 добровільно бере участь у їх забезпеченні. Тому припинення стягнення аліментів на її ім`я не означає усунення матері від виконання батьківських обов`язків і не перешкоджає обом батькам за домовленістю брати участь у матеріальному забезпеченні дітей у грошовій або натуральній формі.
Визнання позову є добровільним, однозначним, здійсненим представником у межах наданих повноважень, не суперечить закону та не порушує найкращих інтересів дітей.
За наведених обставин суд дійшов висновку про наявність законних підстав для прийняття визнання позову та задоволення позовних вимог про припинення стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання обох дітей із 03 березня 2026 року.
Інших фактичних даних, які мають значення для справи та перешкоджають задоволенню позову, судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 7, 141, 179–181 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76–82, 89, 141, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263–265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача — ОСОБА_3 , про звільнення від сплати аліментів — задовольнити.
Припинити з 03 березня 2026 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі заочного рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2017 року у справі №555/299/17.
Припинити з 03 березня 2026 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу Березнівського районного суду Рівненської області від 21 січня 2020 року у справі №555/84/20, провадження №2-н/555/3/20.
Після набрання цим рішенням законної сили його копію направити до Березнівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя А.Ю. Собчук