КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 755/12916/19
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4761/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Рейнарт І.М. 
суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
за участю секретаря Самойлік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Димитрієва Володимира Валеріановича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року (суддя Яровенко Н.О.) про заміну боржника у виконавчому листі спадкоємцем у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, 

установив: 

заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року стягнуто з  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_2  борг у розмірі 445 195 гривень 24 копійки.
27 серпня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі - боржника ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 та просив видати дублікат виконавчого листа, посилаючись на те, що на виконання заочного рішення суду 8 вересня 2020 року був виданий виконавчий лист, який до виконання не пред`являвся. 
Заявник зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник помер, у зв`язку із чим 20 квітня 2019 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І. М. була заведена спадкова справа № 411/2019р. Спадкоємцем ОСОБА_3 є його матір ОСОБА_1 , яка подала заяву про прийняття спадщини, тому він має право на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Також заявник посилався на те, що у зв`язку із заміною боржника його правонаступником, суд повинен видати дублікат виконавчого листа.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року замінено боржника у виконавчому листі № 755/12916/19, виданого 08.09.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 445 195 (чотириста сорок п`ять тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 24 копійки, а саме: боржника ОСОБА_3 , який помер, на його правонаступника ОСОБА_1 . В задоволенні вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа відмовлено.
У поданій апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_1 - адвокат Димитрієв В.В. просить ухвалу суду скасувати, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд заяви, а суд неповно встановив обставини справи.

Представник апелянта зазначає, що ОСОБА_3 є покійним сином ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак провадження у справі про стягнення боргу було відкрито після смерті відповідача, тому підлягало закриттю, а суд не мав підстав приймати ухвалу про заміну боржника.
Крім того, представник апелянта посилається на те, що 19 травня 2025 року рішенням Солом`янського районного суду міста Києва було відмовлено у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Однак, позивач та його представник, зловживаючи процесуальними правами сторони по справі, пред`явили два позови з тим самим предметом, з тих саме підстав, як до померлого відповідача, так і до його матері, а після відмови у задоволенні позову, намагаються замінити боржника у виконавчому листі. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Лунегов О.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Димитрієва В.В., який апеляційну скаргу підтримав, пояснення представників ОСОБА_2 - адвокатів Лунегова О.О. та Острозької-Сангушко І.-М.О., які просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
За приписами п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання суду, якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку 

призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18).
Постановляючи ухвалу за відсутності учасників справи, суд першої інстанції виходив з того, що заявник та заінтересована особа були повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутність. 
Однак, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи.
Частина 3 статті 442 ЦПК України передбачає, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Порядок повідомлення учасників справи про судове засідання визначений у статті 128 ЦПК України.
Частина 2 статті 128 ЦПК України передбачає, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частина 4 статті 128 ЦПК).
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
В матеріалах справи наявна судова повістка від 7 жовтня 2025 року про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 22 жовтня 2025 року на 16 год. 00 хв. (с.с. 155 т.1).
Однак матеріали справи не містять відомостей про направлення такої повістки на поштову адресу ОСОБА_1 , а також відомостей про її отримання або повернення її до суду без вручення з відміткою листоноші, що адресат відсутній за вказаною адресою.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, з ухваленням нового судового рішення апеляційним судом. 
З матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року стягнуто з  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_2  борг у розмірі 445 195 гривень 24 копійки.
Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_2 посилався на те, що на виконання заочного рішення суду 8 вересня 2020 року був виданий виконавчий лист, який до виконання не пред`являвся.
ОСОБА_2 зазначав, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому наявні правові підстави для заміни боржника у виконавчому листі на його 

правонаступника, яким є мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , яка подала заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частинами 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Частина 1 статті 55 ЦПК України передбачає, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 12 серпня 2019 року, провадження у справі відкрито ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року.
Однак, згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 13 грудня 2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, на час звернення позивача до суду з даним позовом та відкриття провадження у даній справі відповідач ОСОБА_3 помер, тому він не міг бути стороною у справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 викладено такі правові висновки: «цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.
Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.
За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного 

судочинства».
Враховуючи вищевикладене, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Димитрієва В.В. постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2026 року заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року було скасовано, провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу закрито.
За таких обставин, відсутні правові підстави для заміни боржника у виконавчому листі його правонаступником у порядку виконання рішення суду, тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 колегія суддів відмовляє.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив: 

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Димитрієва Володимира Валеріановича задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну боржника у виконавчому листі спадкоємцем відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 6 серпня 2026 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт 

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук