Окнянський районний суд Одеської області

Справа № 506/93/26
Провадження № 2/506/159/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року селище Окни
Окнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Бурдинюк О.С.
секретаря Тинкован Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Окни  цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
ВСТАНОВИВ:
02.02.2026 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до Окнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №8877441 від 21.03.2025 року в загальному розмірі 40230 грн. 
Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 21.03.2025р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8877441. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 27.11.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27112025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.11.2025 року до Договору факторингу № 27112025 від 27.11.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8877441 в розмірі 40 230,00 грн. 
10.02.2026 року надійшла відповідь щодо місця проживання (перебування) відповідача.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.
13.03.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач частково визнала позовні вимоги, не заперечуючи проти стягнення заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 14 900,00 грн та процентів у розмірі 7 450,00 грн, а в задоволенні позову в іншій частині просила відмовити. Свою позицію обґрунтовувала тим, що позивачем не доведено належного погодження сторонами умов кредитного договору щодо розміру та порядку нарахування процентів, не наведено детального розрахунку процентної заборгованості та безпідставно нараховано проценти після настання строку виконання кредитного зобов`язання. Також посилалася на неспівмірність нарахованих процентів із сумою основного боргу та просила зменшити їх розмір до 50 відсотків від суми тіла кредиту, врахувавши її матеріальне становище й перебування на утриманні трьох дітей. Крім того, заперечувала проти стягнення пені та штрафів у розмірі 7 450,00 грн, посилаючись на положення законодавства щодо звільнення позичальника від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання в період дії воєнного стану.
01.04.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечував проти доводів відповідача та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначав, що кредитний договір укладено сторонами в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, відповідач була ознайомлена з його умовами, погодила розмір процентної ставки та отримала кредитні кошти в сумі 14 900,00 грн. на належну їй банківську картку. Стверджував, що розрахунок заборгованості є правильним, проценти нараховано відповідно до погоджених умов договору, а штрафні санкції за період перебування права вимоги у позивача не нараховувалися. Крім того, посилався на належне підтвердження переходу до позивача права вимоги за кредитним договором договором факторингу та витягом із реєстру боржників, а відзив відповідача вважав необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.
У матеріалах справи також містяться заперечення відповідача на відповідь на відзив, подані до суду 31.03.2026 року, у яких вона зазначила, що доводи представника позивача не спростовують її заперечень, викладених у відзиві, та не підтверджені належними доказами. Відповідач повторно посилалася на неспівмірність заявлених до стягнення процентів із сумою основного боргу та просила зменшити їх розмір до 7 450,00 грн, що становить 50 відсотків від суми тіла кредиту. Крім того, наполягала на відмові у стягненні пені та штрафів у розмірі 7 450,00 грн, посилаючись на законодавчі обмеження щодо нарахування неустойки в період дії воєнного стану. Просила частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з неї 14 900,00 грн заборгованості за основною сумою кредиту та 7 450,00 грн процентів, а в іншій частині позову відмовити.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, а у відповіді на відзив заперечував проти доводів відповідача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. У відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, а в задоволенні позову в іншій частині просила відмовити.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2025р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8877441. 
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційнотелекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору.
Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
27.11.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27112025, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників – підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників від 27.11.2025 року до Договору факторингу № 27112025 від 27.11.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача у сумі 40 230,00 грн.
Відповідно до п.1.3. Договору факторингу, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.
При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.
Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. 
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 
Таким чином, за розрахунком позивача, за ОСОБА_1 обліковується заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8877441 у загальному розмірі 40 230,00 грн, яка складається з: 14 900,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 17 880,00 грн - заборгованості за процентами та 7 450,00 грн - заборгованості за пенею і штрафами.
Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Оцінюючи доводи Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, суд виходить із того, що Відповідач частково визнає заявлені позовні вимоги, не заперечуючи проти стягнення заборгованості за основною сумою кредиту та частини нарахованих процентів. Водночас Відповідач заперечує проти задоволення позову в іншій частині, посилаючись на непідтвердження належного погодження умов договору щодо розміру та порядку нарахування процентів, неспівмірність заявленої суми процентів із сумою отриманого кредиту, а також неправомірність стягнення пені та штрафів у період дії воєнного стану. Зазначені доводи підлягають оцінці з урахуванням установлених судом обставин та досліджених доказів.
Судом встановлено, що 21.03.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8877441 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 14 900,00 грн, строком на 360 днів, із визначенням розміру процентної ставки та порядку сплати процентів. Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів Відповідачем не заперечується й підтверджується наданими суду доказами.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 27.11.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27112025, на підставі якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 8877441. Перехід права вимоги підтверджується договором факторингу та витягом із реєстру боржників.
Зі змісту відзиву та заперечень на відповідь на відзив убачається, що Відповідач не оспорює факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та наявності непогашеної заборгованості за основною сумою кредиту. Водночас Відповідач визнає проценти лише частково, вважаючи їх заявлений розмір надмірним, та просить обмежити їх сумою, що становить 50 відсотків від розміру отриманого кредиту, з урахуванням її матеріального становища та перебування на утриманні трьох дітей. Крім того, Відповідач повністю заперечує проти стягнення пені та штрафів, посилаючись на положення законодавства щодо звільнення позичальника від обов`язку сплати неустойки за прострочення виконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому розмір і порядок їх сплати визначаються умовами договору.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору, які передбачають обов`язок споживача сплатити непропорційно велику суму компенсації у разі невиконання ним зобов`язань. 
Водночас, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, суд виходить із необхідності дотримання погоджених сторонами умов договору, які, однак, повинні застосовуватися з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності.
Оцінюючи обґрунтованість заявленої до стягнення заборгованості за процентами, суд ураховує, що Позивачем заявлено до стягнення 17 880,00 грн процентів при сумі отриманого Відповідачем кредиту 14 900,00 грн. Отже, розмір нарахованих процентів становить 120 відсотків від суми основного боргу та перевищує суму фактично отриманих Відповідачем кредитних коштів.
Відносини за договором споживчого кредиту повинні ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, а споживач як слабша сторона договору підлягає особливому правовому захисту. При цьому свобода договору не є абсолютною, а її межі визначаються, зокрема, критеріями справедливості, пропорційності та необхідністю забезпечення розумного балансу між інтересами кредитодавця і споживача.
Ураховуючи розмір фактично отриманих Відповідачем коштів, співвідношення суми кредиту та заявлених до стягнення процентів, матеріальне становище Відповідача, а також необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами сторін, суд дійшов висновку, що стягнення процентів у повному заявленому розмірі покладатиме на Відповідача надмірний майновий тягар та не відповідатиме засадам справедливості, добросовісності, розумності й пропорційності.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення пені та штрафів, суд виходить із того, що відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки у формі штрафу та пені за таке прострочення. Неустойка та інші платежі, нараховані починаючи з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання відповідних зобов`язань, підлягають списанню кредитодавцем.
У постанові від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22 Верховний Суд зазначив, що пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено спеціальні правові наслідки прострочення грошових зобов`язань за договорами позики, кредитними договорами, у тому числі договорами про споживчий кредит. Такі наслідки полягають у звільненні позичальника від відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплачувати неустойку у вигляді штрафу та пені. Верховний Суд також послався на висновок, викладений у постанові від 18.10.2023 року у справі № 706/68/23, про поширення положень зазначеного пункту на кредитні договори.
Як убачається з матеріалів справи, кредитний договір № 8877441 укладено 21.03.2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану. Отже, пеня та штрафи за цим договором могли бути нараховані виключно після 24 лютого 2022 року.
Посилання Позивача на те, що після набуття права вимоги ним не здійснювалося додаткового нарахування штрафних санкцій, не спростовує доводів Відповідача, оскільки до заявленої до стягнення заборгованості включено пеню та штрафи, нараховані первісним кредитором у період, за який законодавством передбачено їх списання. Заміна кредитора у зобов`язанні не змінює правової природи таких нарахувань і не усуває встановлених законом обмежень щодо їх стягнення.
За таких обставин наведений Позивачем розрахунок заборгованості підлягає частковому врахуванню, оскільки заявлені до стягнення проценти перевищують суму отриманих Відповідачем кредитних коштів, а вимоги про стягнення пені та штрафів не узгоджуються з установленими законом особливостями відповідальності позичальника за прострочення кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ПК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З урахуванням наведеного, установлених обставин справи, досліджених судом доказів, часткового визнання позову Відповідачем та необхідності забезпечення справедливого балансу між правами й обов`язками сторін суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 14 900 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 7 450 грн, що становить 50 відсотків від суми отриманого кредиту, а загалом — 22 350 грн, та про відмову в задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти процентів, пені та штрафів.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 1 479 грн 11 коп. ((22 350 грн ? 2 662,40 грн) / 40 230 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 141, 265, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»)  заборгованість за  Кредитним договором №8877441 від 21.03.2025 року у розмірі 22350 грн. (двадцять дві тисячі триста п`ятдесят гривень), з яких: 14900 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7450 грн. – заборгованість за процентами.
У іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») судовий збір у розмірі – 1479,11 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят дев`ять гривень 11 коп). 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя	О.С. Бурдинюк