Справа № 454/1294/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,
за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокаль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Белзької міської ради Шептицького району Львівської області про визнання права власності на реконструйовану квартиру з розширенням, , 
в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до Сокальського районного суду Львівської області з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Право спільної часткової власності у рівних частках (по 1/4 частці за кожним) виникло на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 20 листопада 1996 року. Згідно з цим правовстановлюючим документом, первинна загальна площа квартири становила 36,5" кв.м." 
У 2012 році з метою поліпшення власних житлових умов позивачами було завершено будівельні роботи з реконструкції вказаного житлового приміщення з його розширенням.
Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим 01 грудня 2025 року Шептицьким міжміським бюро технічної інвентаризації, технічні характеристики та геометричні параметри об`єкта нерухомого майна зазнали змін, а саме: загальна площа квартири на даний час становить 73,4" кв.м." , в тому числі житлова площа — 12,8" кв.м." 
Внутрішня структура реконструйованої квартири складається з таких приміщень: 1 — коридор площею 7,8" кв.м." ; 2 — санвузол площею 4,8" кв.м." ; 3 — кухня площею 12,7" кв.м." ; 4 — коридор площею 12,8" кв.м." ; 5 — житлова кімната площею 12,8" кв.м." ; 6 — житлова кімната площею 22,5" кв.м." 
Обґрунтовуючи позов, позивачі зазначили, що зміна загальної площі квартири відбулася з двох причин:
Частково (в межах від 36,5" кв.м." до 38,3" кв.м." ) площа змінилася за рахунок уточнення внутрішніх геометричних розмірів під час сучасної інвентаризації, внутрішнього перерахунку площ приміщень, а також внаслідок демонтажу (знесення) старої печі опалення. Вказані роботи проводилися всередині квартири без будь-якого втручання в несучі конструкції чи капітальні стіни будівлі, а тому відповідно до чинного законодавства не потребували отримання окремих дозвільних документів на будівництво.
Інша часть площі збільшилася за рахунок капітального розширення (добудови), а саме: зведення коридору (приміщення 1) площею 7,8" кв.м." , санвузла (приміщення 2) площею 4,8" кв.м." та житлової кімнати (приміщення 6) площею 22,5" кв.м." . Оскільки ці роботи були виконані без попереднього отримання будівельного паспорта, затвердженого проєкту та повідомлення органів державного архітектурно-будівельного контролю, така реконструкція має ознаки самочинного будівництва.
Водночас позивачі наголошують, що зазначена реконструкція з розширенням здійснена ними на земельній ділянці площею 0,4736" га" , яка належить їм усім на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 9696 від 16.03.2000 року. Цільове призначення вказаної земельної ділянки — для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Посилаючись на те, що самочинно зведені конструкції пройшли технічне обстеження, згідно з висновками якого вони є повністю безпечними, не порушують прав третіх осіб і відповідають будівельним нормам, проте через відсутність дозвільних документів позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку ввести об`єкт в експлуатацію та зареєструвати право власності на оновлений об`єкт нерухомості, вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Судові витрати позивачі просять залишити за ними та з відповідача не стягувати.
Заяви, клопотання та позиція Відповідача Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви, у яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та письмових доказів.
Відповідач — Белзька міська рада Шептицького району Львівської області — належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Представник міської ради в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу місцевого самоврядування. У поданій заяві відповідач зазначив, що проти задоволення позовних вимог сім`ї ОСОБА_5 не заперечує, факт будівництва на належній позивачам земельній ділянці визнає та залишає вирішення спору на розсуд суду.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд провів розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши зібрані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини:
Згідно зі Свідоцтвом про право власності на квартиру від 20 листопада 1996 року, виданим органом приватизації, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності у рівних частках — по 1/4 частці за кожним — ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №9696, виданим 16 березня 2000 року, позивачі є законними співвласниками земельної ділянки площею 0,4736" га" за вказаною адресою. Цільове призначення ділянки визначено як «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Це підтверджує, що розширення житла здійснено в межах території, призначеної саме для житлової забудови.
Як вбачається з матеріалів технічної інвентаризації, а саме з технічного паспорта від 01 грудня 2025 року, виготовленого Шептицьким МБТІ, внаслідок проведених будівельних робіт геометричні параметри об`єкта змінилися. Загальна площа становить 73,4" кв.м." , житлова площа — 12,8" кв.м." Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж свідчить про те, що конструктивні елементи добудови (фундамент, стіни, перекриття, покрівля) та інженерні комунікації перебувають у належному технічному стані, забезпечують експлуатаційну придатність об`єкта, відповідають діючим санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам, а також вимогам ДБН (Державних будівельних норм) щодо надійності й безпечної експлуатації будівель і споруд.
Заслухавши пояснення, викладені в письмових заявах, та аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, суд виходить з таких норм чинного законодавства:
Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним і набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно зі статтями 15 і 16 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.
Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав інших власників та не порушать екологічних, санітарно-технічних і архітектурно-будівельних норм.
Суд враховує, що частина площі квартири змінилася внаслідок внутрішніх робіт (перерахунок площ, знесення печі), що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічного інвентаризації об`єктів нерухомого майна не належить до самочинного будівництва і не потребує введення в експлуатацію.
Водночас, зведення капітальних прибудов (коридор, санвузол, житлова кімната) підпадає під правовий режим самочинного будівництва.
Правові наслідки самочинного будівництва визначені статтею 376 ЦК України. Відповідно до частини 1 цієї статті, житловий будинок, будівля, споруда чи інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Проте, відповідно до частини 5 статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Аналогічний правовий висновок міститься у пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України». У ньому зазначено, що, вирішуючи спір за позовом власника земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване майно, суд повинен встановити: чи є позивач власником ділянки; чи не порушує забудова права інших осіб; чи відповідає об`єкт будівельним нормам.
Суд також бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.10.2020 року у справі № 910/2939/19 та у постанові від 19.09.2018 року у справі № 2-962/2009, згідно з якою визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, зокрема, тоді, коли власник земельної ділянки збудував об`єкт на своїй землі, і цей об`єкт не порушує права третіх осіб.
Оскільки судом встановлено, що:
Позивачі є законними співвласниками земельної ділянки, на якій розташовано багатоквартирний будинок та здійснено прибудову.
Цільове призначення земельної ділянки повністю відповідає характеру побудованої споруди (обслуговування житлового будинку).
Технічний стан квартири після реконструкції відповідає вимогам безпеки, що підтверджено технічним звітом експерта.
Орган місцевого самоврядування (Белзька міська рада) не заперечує проти позову, а будь-які скарги від сусідів чи третіх осіб щодо порушення їхніх прав у матеріалах справи відсутні.
Суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на реконструйовану квартиру з розширенням є законними, доведеними належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує передбачені законом судові витрати з іншої сторони. Однак, враховуючи чітко висловлене клопотання позивачів про те, що вони просять не стягувати судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 211140,04" грн." ) з відповідача, суд залишає ці витрати за позивачами.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 16, 321, 328, 376, 383 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76–81, 141, 211, 247, 259, 263–265, 273, 354 ЦПК України, суд, — 

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Белзької міської ради Шептицького району Львівської області про визнання права власності на реконструйовану квартиру з розширенням — задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) право приватної власності на 1/4 (одну чверть) частки у реконструйованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 73,4" кв.м." , в тому числі житлова площа — 12,8" кв.м." 
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) право приватної власності на 1/4 (одну чверть) частки у реконструйованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 73,4" кв.м." , в тому числі житлова площа — 12,8" кв.м." 
Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) право приватної власності на 1/4 (одну чверть) частки у реконструйованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 73,4" кв.м." , в тому числі житлова площа — 12,8" кв.м." 
Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) право приватної власності на 1/4 (одну чверть) частки у реконструйованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 73,4" кв.м." , в тому числі житлова площа — 12,8" кв.м." 
Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2111,40" грн." (дві тисячі одинадцять гривень 40 копійок), залишити за позивачами та з Відповідача — Белзької міської ради Шептицького району Львівської області — не стягувати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного су 

Головуючий: Л. Ю. Фарина