ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/6711/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:

10.06.2026 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 11.06.2026), у якому просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку йому грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2017 роки;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на його користь грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2017 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №620/5825/23 у складі місячного грошового забезпечення;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку йому грошової допомоги на оздоровлення за 2018 - 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 - 2022 роки;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на його користь грошову допомогу на оздоровлення за 2018 - 2022 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 - 2022 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №620/5825/23 у складі місячного грошового забезпечення. 
На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що 28.05.2026 відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №620/5825/23 виплачено позивачу:- індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 по 31.12.2022, що підтверджується банківською випискою, після чого позивачу стало відомо, що відповідач при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 – 2022 роки передбачених статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII) протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення у їх складі.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 15.06.2026 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник військової частини НОМЕР_1 , заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказує, зокрема на те, що у діях військової частини НОМЕР_1 ніяких порушень законодавства не має при нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 , оскільки вона нараховувалось у чіткій відповідності до вимог законодавства, яке діяло на той час, а тому і позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення в цій частині. Також зазначає, що оскільки нарахування грошового забезпечення відбувалось у точній відповідності до вимог чинного на той час законодавства, оскільки військова частина фінансується за рахунок коштів державного бюджету і використання даних коштів, так само як і нарахування грошового забезпечення відбувається під постійним контролем відповідних державних органів, а тому, твердження позивача з приводу невірного нарахування грошового забезпечення є голослівними.
Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 29.09.2008 по 16.03.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ; згідно із витягом з наказу командира військової НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.03.2023 №75 позивача з 16.03.2023 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято із усіх видів забезпечення, справи та посаду здав. 
Дії та бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації його грошового забезпечення, зокрема за період з 01.12.2015 по 31.12.2022 були предметом судової ревізії у справі № 620/5825/23.
Так, Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 24.07.2023 у справі № 620/5825/23:
визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців), для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;
визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі – Порядок № 1078). 
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 21.11.2023 у справі № 620/5825/23 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 в частині вирішення позовних вимог за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 – змінив в мотивувальній частині шляхом викладення її в редакції цієї постанови суду та в частині абзацу четвертого резолютивної частини шляхом викладення його в наступній редакції:
«Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078».
в іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року – залишив без змін.
Окрім того, судом встановлено, що Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 05.07.2023 у справі № 620/5809/23, яке набрало законної сили, зобов`язав військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2023 по 16.03.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, Законом України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, Законом України від 12.12.2021 № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 та Законом України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
28.05.2026 відповідачем на виконання зазначених вище судових рішень, які набрали законної сили, виплачено позивачу: індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 року по 31.12.2022 року; перерахунок грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 16.03.2023 у загальній сумі 322 408,55 грн, що підтверджується банківською випискою. 
З наданих суду документів встановлено, що відповідач при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 – 2022 роки передбачених статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону №2011-XII не враховував індексацію грошового забезпечення у їх складі.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо врахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку йому грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2017 роки, а також щодо врахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку йому грошової допомоги на оздоровлення за 2018 - 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 - 2022 роки, звернувся до суду з цим позовом.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Абзац п`ятий статті 17 Конституції України встановлює, що Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно зі статтею 40 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII) гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Частина перша статті 43 Закону №2232-XII встановлює, що фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.
Отже нарахування грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється за рахунок Державного бюджету.
Вимогами статті 92 Конституції України визначено, що Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України.
Виключно законом про Державний бюджет України відповідно до статті 95 Конституції України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Держава прагне до збалансованості бюджету України.
Згідно зі статтею 96 Конституції України Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.
Кабінет Міністрів України не пізніше 15 вересня кожного року подає до Верховної Ради України проект закону про Державний бюджет України на наступний рік. Разом із проектом закону подається доповідь про хід виконання Державного бюджету України поточного року.
Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Частиною 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що один раз в рік військовослужбовцям виплачується грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення. 
Тобто, виходячи з вищезазначеного обрахунок грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – постанова № 1294), яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 було встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), зокрема, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23 до постанови № 1294, а також установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
В подальшому зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою № 704 (та на підставі якої втратила чинність постанова № 1294), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Тобто, грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань як за законодавством яке діяло до 01.03.2018 так і після, є окремими видами грошового забезпечення, які виплачуються одноразово (один раз на рік). 
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ).
Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. 
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. 
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється “грошова допомога на оздоровлення”, «матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань « при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Виходячи з вищезазначеного не врахування відповідачем індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань призвело до виплати знеціненого грошового забезпечення та є протиправним, а тому такі виплати підлягають перерахунку. 
Такі висновки узгоджуються із паровою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від 21.12.2021 у справі №820/3423/18, від 29.04.2020 у справі №240/10130/19, від 19.03.2020 у справі №820/5286/17, від 26.02.2021 у справі №620/3346/19, предметом розгляду яких було включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру «грошової допомоги на оздоровлення» та «одноразової грошової допомоги при звільненні». 
В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку вказаних виплат призвело б до знецінення як грошового забезпечення, так і самої допомоги на оздоровлення та та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових.
Судовим розглядом встановлено, що під час проходження військової служби позивачу не нараховувалася та не виплачувалася в належному розмірі сума індексації грошового забезпечення, а відповідні нарахування та виплата здійснені в подальшому після звільнення на виконання судового рішення у справі №620/5825/23, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
При цьому, судом також встановлено, що в продовж проходження військової служби позивачу щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», в період її чинності виплачувалася «щомісячна додаткова грошова винагорода», яка мала систематичний характер та з якої щомісяця утримувався єдиний соціальний внесок, тобто така щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер 
Виходячи з вищезазначеного «щомісячна додаткова грошова винагорода» повинна враховуватися при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 
Дане узгоджується з правовою позицією наведеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 26 лютого 2021 року у справі №620/3346/19, де при касаційному розгляді було в тому числі враховано висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 16.05.2019 у справі №826/11679/17, від 31.07.2019 у справі №826/3398/17, від 19.09.2019 у справі №826/14564/17, від 22.10.2019 у справі №520/3505/19, від 22.10.2019 у справі №826/2447/18, від 05.12.2019 у справі №295/5200/18, від 16.12.2019 у справі №825/812/17, від 19.02.2020 у справі №822/2741/17, від 28.02.2020 у справі №817/1427/17, від 14.04.2020 у справі №820/3719/18, від 07.09.2020 у справі №620/720/20, від 23.12.2020 у справі №826/8081/16, від 29.12.2020 у справі №240/1095/20. 
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини п`ятої статті 139 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 7, 72-77, 123, 241-246, 250-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо врахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2017 роки. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2017 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №620/5825/23 у складі місячного грошового забезпечення. 
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018 - 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 - 2022 роки. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2018 - 2022 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 - 2022 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №620/5825/23 у складі місячного грошового забезпечення. 
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ). 
Відповідач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 ). 

Суддя Марія ДУБІНА