ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/335/26

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., 
представники сторін – не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегамяс"
до Фізичної особи-підприємця Берестової Зінаїди Федорівни
про стягнення 1 244 988,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" (вул. Краківська, 15/10, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 44393325) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Берестової Зінаїди Федорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором поставки № 11-11-25-1 від 11.11.2025 у розмірі 1244988,00 грн та відшкодування понесених судових витрат. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання з оплати поставленого йому товару за укладеним між сторонами договором, зокрема оплату за переданий товар відповідач здійснив частково та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання. Правовими підставами визначив статті 11, 525, 526, 530, 536, 610, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України (ЦК України), посилаючись, зокрема, на умови та обов`язковість умов укладеного між сторонами договору.
Ухвалою від 17.03.2026 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.
29.04.2026 від представника позивача надійшло клопотання, в якому він зазначив, що підтримує позовні вимоги, подав всі докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вчинив інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті; просив суд закрити підготовче провадження та здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою від 30.04.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 09.06.2026.
У призначене судове засідання представники сторін не з`явилися, про причини неявки відповідач суд не повідомив; хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали про призначення справи до судового розгляду по суті) до електронного кабінету відповідача.
Суд зазначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України).
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов не скористався; будь-які інші письмові заперечення, докази, що впливають на вирішення спору по суті, не надав.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 09.06.2026 підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність (стаття 76 ГПК України), допустимість (стаття 77 ГПК України), достовірність (стаття 78 ГПК України) кожного доказу окремо, а також вірогідність (стаття 79 ГПК України) і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
11.11.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" (надалі за текстом – позивач) та фізичною особою підприємцем Берестовою Зінаїдою Федорівною (надалі за текстом – відповідач) було укладено Договір поставки № 11-11-25-1 (надалі за текстом – Договір, а.с. 7-8). 
Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник (позивач) зобов`язується передати (поставити) покупцеві товар у строки та на умовах визначених Договором поставки, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар у строки та на умовах визначених Договором поставки. 
Товаром, що підлягав постачанню за Договором відповідно до п. 1.2. Договору були будівельні матеріали у асортименті. Асортимент, кількісні та інші характеристики товару його ціна та загальна вартість підлягали визначенню на підставі додатків до Договору поставки. 
Відповідно до п. 2.1. Договору передбачено, що товар за Договором може постачатися окремими партіями відповідно до додатків до Договору.
Відповідно до п. 6.3. Договору грошове зобов`язання з оплати товару за Договором підлягає виконанню шляхом здійснення покупцем передоплати у розмірі 50% від вартості товару (його партії), що підлягає постачанню, у строк, що становить 3 (три) робочих дні з дати підписання сторонами відповідного додатку до Договору на постачання товару. Інша частина вартості товару сплачується покупцем у строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту передачі товару (його партії). 
Відповідно до п. 10.1 договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до « 31» грудня 2026, а в частині проведення розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.
На виконання умов Договору між позивачем та відповідачем було укладено Додаток № 3 до Договору поставки № 11-11-25-1 від 11.11.2025 у вигляді Специфікації № 3 від 15 грудня 2025 року відповідно до умов якої позивач прийняв на себе зобов`язання поставити будівельні матеріали у асортименті одинадцяти найменувань на загальну суму 2 489 976,00 грн в тому числі ПДВ 414 996,00 грн (а.с. 9). 
15.12.2025 позивачем на ім`я відповідача було виписано рахунок на оплату № 122 на загальну суму 2 489 976,00 грн. в тому числі ПДВ 414 996,00 грн. У вказаному рахунку на оплату було зазначено, що за рахунком очікується попередня оплата у розмірі 50% - 1 244 988,00 грн. у строк до 18.12.2025 (а.с. 10). 
Обов`язок із попередньої оплати у розмірі 50% від вартості товару що підлягав постачанню відповідачем було виконано 17.12.2025 належним чином, що підтверджується копією платіжної інструкції № 73 від 17.12.2025 (а.с. 11). Відповідачем було перераховано на банківський рахунок позивача грошові кошти у розмірі 1 244 988,00 грн із призначенням платежу «Передплата за буд. матеріали в асортименті зг. рах. 122 від 15.12.2025 зг. Дог. поставки 11-11-25-1 від 11.11.2025, у т.ч. ПДВ 20,00% = 207 498,00 грн». 
На виконання умов договору та додатків до нього, позивач передав згідно з видатковою накладною № 122 від 18.12.2025, а відповідач отримав товар на суму 2 489 976,00 грн в тому числі ПДВ 414 996,00 грн (а.с. 12). 
Згідно з п. 6.3 Договору товар підлягав оплаті у повному обсязі до 29.12.2025 з урахуванням дати поставки товару. 
Відповідач не здійснював повної оплати товару, у зв`язку з чим сума заборгованості становить 1 244 988,00 грн. 
Вказане стало підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.
Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Згідно з пунктом першим частини другої ст. 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною першою ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки. 
Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобов`язаний передати у власність покупця оплачений товар.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з умов договору, строки оплати за поставлений товар є такими, що настали.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 11.11.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" (надалі за текстом – позивач) та фізичною особою підприємцем Берестовою Зінаїдою Федорівною (надалі за текстом – відповідач) було укладено Договір поставки № 11-11-25-1 (надалі за текстом – Договір, а.с. 7-8). 
Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник (позивач) зобов`язується передати (поставити) покупцеві товар у строки та на умовах визначених Договором поставки, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар у строки та на умовах визначених Договором поставки. 
Відповідно до п. 6.3. Договору грошове зобов`язання з оплати товару за Договором підлягає виконанню шляхом здійснення покупцем передоплати у розмірі 50% від вартості товару (його партії), що підлягає постачанню, у строк, що становить 3 (три) робочих дні з дати підписання сторонами відповідного додатку до Договору на постачання товару. Інша частина вартості товару сплачується покупцем у строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту передачі товару (його партії). 
На виконання умов Договору між позивачем та відповідачем було укладено Додаток № 3 до Договору поставки № 11-11-25-1 від 11.11.2025 у вигляді Специфікації № 3 від 15 грудня 2025 року відповідно до умов якої позивач прийняв на себе зобов`язання поставити будівельні матеріали у асортименті одинадцяти найменувань на загальну суму 2 489 976,00 грн в тому числі ПДВ 414 996,00 грн (а.с. 9). 
15.12.2025 позивачем відповідачу було виписано рахунок на оплату № 122 на загальну суму 2 489 976,00 грн. в тому числі ПДВ 414 996,00 грн. У вказаному рахунку на оплату було зазначено, що за рахунком очікується попередня оплата у розмірі 50% - 1 244 988,00 грн. у строк до 18.12.2025 (а.с. 10). 
Обов`язок із попередньої оплати у розмірі 50% від вартості товару що підлягав постачанню відповідачем було виконано 17.12.2025 належним чином, що підтверджується копією платіжної інструкції № 73 від 17.12.2025 (а.с. 11). Відповідачем було перераховано на банківський рахунок позивача грошові кошти у розмірі 1 244 988,00 грн із призначенням платежу «Передплата за буд. матеріали в асортименті зг. рах. 122 від 15.12.2025 зг. Дог. поставки 11-11-25-1 від 11.11.2025, у т.ч. ПДВ 20,00% = 207 498,00 грн». 
На виконання умов договору та додатків до нього, позивач передав згідно з видатковою накладною № 122 від 18.12.2025, а відповідач отримав товар на суму 2 489 976,00 грн в тому числі ПДВ 414 996,00 грн (а.с. 12). 
Будь-які зауваження з боку відповідача щодо невідповідності товару стандартам, якості, кількості позивачу не надходили.
Судом встановлено, що відповідач прийняв товар, але свої зобов`язання по оплаті виконав лише частково (не в повному обсязі) на суму 1 244 988,00 грн, тобто належним чином не виконав та допустив прострочення.
Згідно з п. 6.3 Договору товар підлягав оплаті у повному обсязі до 29.12.2025 з урахуванням дати поставки товару. 
Однак відповідач не здійснив повної оплати товару, у зв`язку з чим сума заборгованості становить 1244 988,00 грн. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, накладна - це супроводжуючий первинний документ, що використовується в бухгалтерському обліку та містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Відтак, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами та, відповідно, наявності правових підстав для набуття постачальником відповідної плати за поставлений товар.
Отже, судом встановлено, що позивач здійснив поставку товару на суму 2 489 976,00 грн в тому числі ПДВ 414 996,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 122 від 18.12.2025, яка підписана відповідачем.
Відповідач свої зобов`язання в частині повної оплати за отриманий товар належним чином не виконав, хоча строк оплати за отриманий товар для відповідача вже настав.
Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав на своєчасне одержання заборгованості в сумі 1 244 988,00 грн вправі вимагати від відповідача примусового виконання своїх зобов`язань шляхом стягнення з нього на свою користь вказаної суми коштів.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар у заявленому розмірі визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача. 
Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Берестової Зінаїди Федорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" (вул. Краківська, буд. 15/10, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 44393325) - 1244988,00 грн основного боргу, 14939,86 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. 
Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 16 липня 2026 року.

Суддя О.В. Чевгуз