ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/390/26
Провадження № 22-ц/820/1508/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
 
суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» на заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Шевчука В.В. від 15 квітня 2026 року.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2026 року ТОВ «Кошельок», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 31.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок» було укладено договір №3200208709-414776 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 3000 грн.; початковий строк кредитування 20 днів, дисконтна відсоткова ставка становить 2% на добу за початковий строк кредитування, базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який відповідачка вказала в особистому кабінеті.
На момент подачі позову у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 10140 грн., що складається з заборгованості за кредитом 3000 грн., заборгованості за процентами 7140 грн.
За наведеного просив стягнути з ОСОБА_1 10140 грн. заборгованості, 2662,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», заборгованість за кредитним договором №3200208709-414776 від 31.07.2021 року в розмірі 5586 грн., що складається з наступного: 3000 грн. заборгованість за сумою кредиту, 2586 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» суму сплаченого судового збору у розмірі 1466,72 грн., а також 5509 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кошельок» просить скасувати рішення суду в частині відмови в позові та задовольнити позов повністю. На думку апелянта, суд першої інстанції не надав оцінки доводам позивача щодо продовження періоду користування кредитом внаслідок настання відкладальної обставини. 
Так, у пункті 3.6. Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом. При цьому зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. (п.3.7 Договору). З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. (п.3.8. Договору). Таким чином, сторони Договору погодили продовження строку користування кредитом до 110 днів з моменту укладення Договору (20 днів плюс 90 днів), по закінченню якого у відповідача виникає обов`язок повернути суму кредиту та нарахованих відповідно до умов Договору процентів за користування кредитом, а у позивача виникає право отримати виконання обов`язку боржником, тобто право вимоги щодо повернення кредиту та нарахованих процентів. Тобто, строк кредитування з 20.08.2021 року до 17.11.2021 року є погодженим сторонами Договору. Відповідач продовжив користуватися кредитом після закінчення Лояльного періоду, що за Договором є відкладальною обставиною, внаслідок настання якої строк користування кредитом продовжився до 110 днів з моменту укладення Договору до 17.11.2021 року. Відповідно нарахування процентів за користування кредитом у цей період, розмір яких обумовлений пунктом 3.8. Договору, є законним.
Суд першої інстанції, відмовляючи в частині стягнення процентів, нарахованих за цей період, послався на те, що позивачем до матеріалів справи додано не повний розрахунок заборгованості. Позивачем було подано позовну заяву через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, разом з усіма додатками, в тому числі з детальним розрахунком заборгованості за договором № 3200208709-414776 від 31.07.2021 року. Проте, при надсиланні вказаного розрахунку в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС стався збій і з технічних причин вказаний розрахунок завантажився некоректно (неповно). До апеляційної скарги додано повторно детальний розрахунок заборгованості за договором, який слід врахувати при вирішенні спору. 

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 31.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок» було укладено договір №3200208709-414776 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 3000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту споживчий кредит. Проценти за користування кредитом: 1260 грн., які нараховуються за ставкою 2 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (Розділ 1 Договору).
Кредит надається строком на 20 днів, початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця. Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит в строк не пізніше 2 банківських днів від дати підписання цього Договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього Договору. Кредит надається Позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заявці (Розділ 2 Договору).
Розділом 3 Договору визначено, що проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є Додатком до цього Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.4.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування.
Обов`язки сторін за договором визначені Розділом 4 Договору.
Так, позичальник крім обов`язків, передбачених вищезазначеними пунктами цього Договору, зобов`язаний, зокрема: вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів; у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення; щоденно заходити у Особистий Кабінет з метою ознайомлення зі станом своєї поточної заборгованості ( за наявності), отримання інформаційних повідомлень передбачених цим Договором, чи іншою інформацією передбаченою цим Договором.
Розділом 9 Договору визначено, що цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок»». Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких знаходиться на Сайті Кредитодавця.
Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості електронного підпису Позичальника буде використовуватись одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію».
31.07.2021 року на картку № НОМЕР_2 через систему ТОВ «ТАС ЛІНК» перераховано 3000 грн. згідно договору № 3200208709-414776.
Згідно витребуваної інформації на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 . 31.07.2021 на картку було зарахування в сумі 3000 грн.
До матеріалів справи додано детальний розрахунок заборгованості за договором №3200208709-414776 від 31.07.2021 року, проте лише за період 31.07.2021 – 09.09.2021, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед кредитором в сумі 5586 грн., що складається з наступного: 3000 грн. заборгованість за сумою кредиту, 2586 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що відповідачка порушила умови договору, внаслідок чого згідно поданого розрахунку утворилася заборгованість у сумі 5586 грн. (3000 грн. – за кредитом, 2586 грн. – за відсотками), тому саме ця заборгованість підлягає стягненню з відповідачки - в межах строку, визначеного у розрахунку.
Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
За змістом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Згідно з частинами 3-4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з ч.6 ст. 11 цього Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.12 ст. 11 Закону). 
За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ч. 2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Згідно з ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, саме сторони несуть відповідальність за подачу доказів та ризик настання наслідків неподання доказів, якими вони обґрунтовують свої позовні вимоги чи заперечення.
Доводи апеляційної скарги щодо збою в роботі підсистеми «Електронний суд» системи ЄСІТС, що мало наслідком додання до позовної заяви неповного розрахунку, не ґрунтуються на належних доказах і тому не беруться судом до уваги. 
Суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства обґрунтовано вирішив спір на підставі поданих позивачем доказів, дав належну оцінку представленим доказам і обґрунтовано визнав доведеним факт укладення кредитного договору сторонами, та наявність заборгованості згідно представленого позивачем розрахунку. 
Водночас, додаючи належний розрахунок заборгованості до апеляційної скарги, апелянт не заявляв клопотання про долучення такого розрахунку до матеріалів справи. 
Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Тому в апеляційного суду немає процесуальних підстав для врахування нового розрахунку.
Розрахунком заборгованості за Договором №3200208709-414776 від 31.07.2021 року підтверджується нарахування процентів в період з 31.07.2021 року по 09.09.2021 року (41 день), що спростовує доводи апеляційної скарги щодо стягнення заборгованості лише в межах Лояльного періоду (20 днів).
Суд першої інстанції правильно стягнув заборгованість за оспорюваним договором у розмірі 5586 грн., оскільки такий розмір заборгованості є підтвердженим доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» залишити без задоволення.
Заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 14 вересня 2026 року.

Судді      Л.М. Грох

А.М. Костенко

О.І. Ярмолюк