П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16762/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
21 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року, якою у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою про відмову у відкритті позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, при цьому посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі №560/6039/24 відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивачки. На виконання зазначеного рішення відповідачем проведено відповідний перерахунок та визначено суму доплати у розмірі 23 955,01 грн, яка включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Отже, спірні правовідносини виникли не з приводу первинного порушення права позивачки на пенсійне забезпечення, а у зв`язку з невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили. За таких обставин заявлені позовні вимоги фактично спрямовані на спонукання відповідача до виконання судового рішення, ухваленого у справі №560/6039/24.
Водночас Кодекс адміністративного судочинства України передбачає спеціальний механізм судового контролю за виконанням судових рішень, визначений статтями 382 та 383 КАС України. Застосування такого механізму виключає можливість повторного звернення до суду з окремим позовом, предметом якого є фактично спонукання суб`єкта владних повноважень до виконання судового рішення або стягнення коштів, присуджених таким рішенням.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а викладений правовий висновок, відповідно до якого не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звернув увагу, що положення статей 382 та 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (стаття 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом також у постанові від 14.11.2024 у справі №560/8301/22. 
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Тому, спірні позовні вимоги у цій справі не можуть бути розглянуті як за правилами адміністративного судочинства так і не підлягають розгляду в судовому порядку в цілому (аналогічний підхід неодноразово застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 16.12.2021 у справі №170/167/17, від 31.01.2022 у справі №400/822/20, від 30.06.2022 у справі №818/1346/16, від 18.01.2024 у справі №160/2888/23 та від 30.04.2025 у справі № 440/10814/24).
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.