ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 688/2829/26
Провадження № 33/820/655/26
Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Лужняка Ю.Г. розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2026 року,
в с т а н о в и л а:
Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2026 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Лановецького району Тернопільської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого трактористом в ТОВ «Лотівка Еліт», 
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
 
За постановою суду, 09.06.2026 о 18 годині 18 хвилин по вул. Українській в селищі Гриців Шепетівського району Хмельницької області, поблизу будинку №101, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6810», тест №1190, показник склав – 1,35%. 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Лужняк Ю.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої вимоги аргументує ^тим, ^що рішення ^є незаконним та винесеним з ^порушенням вимог КУпАП, без належної оцінки доказів по справі.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази наявності законної підстави для зупинки автомобіля відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». На відеозаписі поліцейські не повідомляють водію чіткої причини зупинки, а посилання на не пристебнутий ремінь безпеки належними доказами не підтверджено.
Звертає увагу, що працівники поліції не зафіксували належним чином конкретних ознак алкогольного сп`яніння, які є підставою для проведення огляду. В акті огляду та направленні на медичний огляд конкретні ознаки сп`яніння не зазначені, чим порушено порядок проведення огляду. Огляд на стан алкогольного сп`яніння та інші процесуальні дії проведені після зупинки транспортного засобу, законність якої належним чином не підтверджена, що вказує на недопустимість отриманих доказів.
Також вказує, що суд послався на результат тестування приладом «Drager Alcotest 6810», який склав 1,35‰. Водночас апелянт звертав увагу на те, що до суду надано лише свідоцтво про повірку приладу, тоді як сертифікат калібрування не надавався та судом не досліджувався. Отже, висновок суду про належність і достовірність результату огляду є передчасним.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на підтримку доводів апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами. 
Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.
Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу, порушення порядку проведення огляду та недопустимості отриманих доказів, суд першої інстанції перевірив у повному обсязі та обґрунтовано відхилив.
Як встановлено судом, 09.06.2026 о 18 годині 18 хвилин по вул. Українській у селищі Гриців Шепетівського району Хмельницької області, поблизу будинку №101, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведено на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», тест №1190, результат – 1,35‰, що підтверджується відеозаписом.
Доводи про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 зупинено у зв`язку з не пристебнутим ременем безпеки. 
Доводи щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння також спростовуються дослідженим судом відеозаписом. Перед проведенням огляду поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність запаху алкоголю з порожнини рота. Сам ОСОБА_1 не заперечував цього та повідомив, що напередодні вживав алкоголь. Відповідно до п.3 розділу І Інструкції №1452/735 запах алкоголю з порожнини рота є ознакою алкогольного сп`яніння, достатньою для виникнення у поліцейського підстав вимагати проведення огляду.
Посилання апелянта на те, що в акті огляду не зазначено конкретних ознак сп`яніння, не спростовують результату проведеного огляду, оскільки його проведення та результат підтверджені не лише актом, а й відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення та роздруківкою результату тестування.
Щодо достовірності результату алкотестера, судом встановлено, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», серійний номер ARBL-0731, мав чинне свідоцтво про повірку, видане 15.07.2025, чинне до 15.07.2026. Міжповірочний інтервал для відповідної категорії засобів вимірювальної техніки становить один рік. Крім того, згідно з роздруківкою приладу, його калібрування проведено 15.07.2025 року, тобто в межах встановленого міжповірочного інтервалу. Таким чином, на момент проведення огляду 09.06.2026 року прилад був належним чином повірений та правомірно використовувався працівниками поліції. 
Крім того, відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та погодився з результатом огляду, підписавши власноручно акт огляду в графі «з результатами згоден» та роздруківку приладу «Drager Alcotest 6810». 
Отже, суд першої інстанції всебічно дослідив надані докази, надав належну оцінку доводам сторони захисту та дійшов обґрунтованого висновку про дотримання працівниками поліції встановленого порядку проведення огляду. Підстав для визнання доказів неналежними чи недопустимими та для закриття провадження у справі судом не встановлено.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.
Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду І.В. Вітюк