ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
06.08.2026 | Справа № 910/6674/26

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу 
за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю "АДС БІЛД" (01133, місто Київ, вулиця Первомайського Леоніда, будинок 5А)
до | Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО БУД" (02081, місто Київ, вулиця Урлівська, будинок 20 офіс 254)
про | стягнення 329 102 грн 00 коп.
Представники сторін:
від позивача Сидоренко В.А.
від відповідача Юсупов Н.П.
від відповідача Онишко В.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
03.06.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АДС БІЛД" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО БУД" про стягнення 329 102 грн 00 коп.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору підряду від 29.07.2025 № 29/07-2025 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 318 739 грн 01 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 1 702 грн 85 коп. 3 % річних та 8 660 грн 14 коп. інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2026 відкрито провадження у справі № 910/6674/26, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
09.06.2026 до Господарського суду від позивача надійшла заява про зазначення реквізитів банківського рахунку позивача.
10.06.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в суді з повідомленням та викликом сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2026 справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 02.07.2026.
18.06.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
19.06.62026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференція.
24.06.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.
01.07.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання щодо уточнення клопотання про витребування доказів.
В судовому засіданні 02.07.2026 суд, протокольною ухвалою, постановив оголосити перерву до 06.08.2026.
29.07.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про включення до судових витрат позивача витрат на професійну допомогу.
В судове засідання 06.08.2026 з`явились представники сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
Представники сторін надали пояснення, відповідно до яких заперечують проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову.
У судовому засіданні 06.08.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
29.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АДС БІЛД" (підрядник за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВО БУД" (замовник за договором, відповідач у справі) укладено договір підряду від 29.07.2025 № 29/07-2025 (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням замовника та згідно з будівельними нормами виконати на свій ризик, власними та залученими силами і своїми матеріально-технічними засобами комплекс робіт згідно додатку до договору №1 (надалі - роботи) на об`єкті "Будівництво виробничо-складського комплексу (завод з виробництва продуктів харчування) в адміністративних межах Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області" (1-й та 2-й пускові комплекси)" (надалі - об`єкт), відповідно до умов цього договору, додатків та додаткових угод до нього, котрі являються невід`ємною частиною договору, ліквідувати недоробки та дефекти, що виявлені в ході виконання робіт, приймання робіт замовником або протягом гарантійного строку та передати закінчені роботи замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.
У відповідності до пункту 1.2. договору перелік (об`єм та кількість) робіт зазначено у додатку №1 до договору - "Договірна ціна". 
Загальна вартість виконання повного комплексу робіт визначається, виходячи з договірної вартості окремих видів робіт, узгодженої сторонами, в установленому договором порядку та вказується в "Договірній ціні" (додаток № 1), що являється невід`ємною частиною даного договору та складає 854 476 грн 83 коп., в тому числі ПДВ 20%. Договірна ціна є твердою (пункт 2.1. договору).
Згідно пункту 2.2 договору зміна договірної ціни можлива у разі зміни замовником обсягів робіт.
У відповідності до пункту 2.3 договору зміна договірної ціни оформляється сторонами лише шляхом укладання додаткових угод додаткові угоди повинні бути оформлені у письмовому вигляді та укладені сторонами до початку виконання додаткових робіт додаткові роботи, які виконані підрядником без узгодження із замовником та підписання відповідної додаткової угоди до договору, не підлягають оплаті зі сторони замовника.
Пунктом 3.3 договору сторони погодили, що в разі порушення підрядником графіка виконання робіт більш ніж на 5 (п`яти) календарних днів замовник має право затримати поточне фінансування на відповідний час затримки.
Відповідно до пункту 6.1 договору фінансування за цим договором здійснюється замовником поетапно у порядку та в розмірі, визначених цим договором. Сторони домовились, що замовник перераховує авансовий платіж в порядку та в розмірі, що зазначені в Графіку авансових платежів (додаток №6).
Умовами пункту 6.2 договору сторони погодили, що оплата фактично виконаних підрядником робіт (етапів робіт) здійснюється через 30-ти (тридцять) робочих днів з моменту отримання від підрядника правильно оформлених оригіналів рахунка-фактури та Акту приймання виконаних будівельних робіт підписаного обома сторонами. Кожен рахунок повинен містити посилання на дату й номер договору й акту приймання виконаних будівельних робіт. 
При цьому належна до сплати сума згідно актів приймання виконаних будівельних робіт зменшується на суму: 
- попередньо виплачених авансових платежів (якщо такі виплачувалися); 
- штрафи та інші санкції, що були нараховані підряднику за умовами договору та чинного законодавства; 
- вартість підрядних послуг, на умовах, викладених в пункті 6.4 договору; 
- сума утримання, на умовах, викладених в пункті 6.6 договору; 
- суму сумнівного/невірно сплаченого/несплаченого податку на додану вартість згідно до пункту6.3 договору
Згідно пункту 6.4 договору підрядник протягом 3-х календарних днів з дати підписання актів виконаних будівельних робіт (етапів робіт) зобов`язаний підписати відповідний акт приймання-передачі підрядних послуг та надати його замовнику або надати мотивовану відмову в його підписанні. У разі не отримання мотивованої відмови протягом 3-х календарних днів акт приймання-передачі підрядних послуг вважається підписаним зі сторони підрядника.
Підрядник щомісячно, на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (етапів робіт), перераховує на розрахунковий рахунок замовника вартість підрядних послуг у розмірі 3% (три відсотки) від загальної суми актів приймання виконаних будівельних робіт (етапів робіт). У разі порушення підрядником термінів підписання актів приймання-передачі підрядних послуг та/чи оплати підрядних послуг, замовник має право затримати оплату наступних платежів, що мають бути зроблені ним в порядку даного договору, що не вважається порушенням умов оплати за договору зі сторони замовника.
У відповідності до пункту 6.6 договору сторонами погоджено, що замовник у вигляді гарантії виконання підрядником належним чином своїх зобов`язань за даним договором утримує 5% (п`ять відсотків) від актів приймання виконаних будівельних робіт (надалі - сума утримання) протягом всього часу виконання робіт підрядником, рівними частинами з актів приймання виконаних будівельних робіт.
Для уникнення сумнівів сторони цим підтверджують, що замовник матиме право задовольнити свої вимоги за рахунок суми утримання, зокрема, але не обмежуючись випадком, коли підрядник не усуне дефекти протягом встановленого строку.
Виплата суми утримання здійснюється на наступних умовах: сума утримання, що залишилась після задоволення вимог замовника, підлягає зарахуванню на рахунок підрядника протягом 20-ти робочих днів по закінченню 2.5 (двох з половиною) років з дати підписання фінального акту.
Умовами оплати суми утримання є: виставлення підрядником рахунку на оплату суми утримання; всі договірні неустойки сплачені; підписання сторонами бухгалтерського акту звірки розрахунків; підписання додатків, додаткових угод, які стосуються внесення змін до договору; передача всіх необхідних оригіналів документів до договору: виконавчі документи, специфікації, сертифікати і т.д.; підтвердження правильності сплати всіх податків, включаючи ПДВ ((навіть тих, що підлягають сплаті його субпідрядниками). Відповідальність за правильну сплату ПДВ та інших податків в будь-якому випадку залишається відповідальністю виключно підрядника); належного виконання гарантійних зобов`язань; оплачені всі підрядні послуги; будівельний майданчик звільнено (повністю очищено від сміття, непотрібних матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо).
У випадку настання обставин, передбачених пунктом 11.3, пунктом 7.8, статті 12 даного договору сума понесених витрат замовника сплачуються підрядником або утримується замовником при перерахуванні суми утримання.
Сума утримання, також, не виплачується підряднику у випадку наявності у замовника підстав вважати, що по операціях з підрядником будуть зняті/можуть бути зняті валові витрати та податковий кредит ПДВ, нараховані штрафні санкції та, у випадках наявності у замовника зауважень до виконання підрядником своїх гарантійних обов`язків.
Відповідно до пункту 7.1 договору роботи, виконані за цим договором, приймаються замовником за актом приймання виконаних будівельних робіт, форма якого встановлена згідно додатку № 3 до даного договору.
У відповідності до пункту 7.2 договору сторони домовились про застосування наступної процедури приймання-передачі робіт за договором:
- після завершення виконання робіт (етапів робіт) підрядник повідомляє письмово замовника про готовність виконаних робіт до здачі та надає замовнику 2-ва примірники актів приймання виконаних будівельних робіт. Акти приймання виконаних будівельних робіт надаються підрядником для розгляду замовнику в строк не пізніше 20-го числа поточного місяця. Подавати акти приймання виконаних будівельних робіт підрядник має право лише один раз на календарний місяць (пункту 7.2.1);
- разом з актами приймання виконаних будівельних робіт підрядник передає затверджену замовником виконавчу документацію згідно виду робіт в 4-х примірниках, а саме сертифікати відповідності на використані матеріали, необхідні інвентаризаційні документи, зокрема інвентаризаційний план (план поточної ситуації), інструкції по обслуговуванню, приписи з технічного обслуговування, результати експертиз, рішення, креслення, виконавчі схеми та протоколи результатів випробувань, висновки СЕС, технічні паспорти, поліси, протоколи перевірок що стосуються виконаних робіт та інші документи, необхідні для прийняття робіт. Всі копії поданих документів повинні бути, також, завірені підписом уповноваженої особи підрядника та печаткою. Виконавча документація надається на паперовому носії та в одному примірнику на електронному носії (у форматах DWG, DOC і XLS). Разом із кожним актом приймання виконаних будівельних робіт підрядник зобов`язується надати замовнику для перевірки: кількість працівників на майданчику, щоденні протоколи з описом робіт, затверджені уповноваженою особою (керівником робіт) підрядника. Без отримання вищевказаної документації, акти приймання виконаних робіт вважаються оформленими підрядником неналежним чином та не підлягають розгляду та підписанню замовником (пункт 7.2.2 договору);
- замовник зобов`язаний організувати та здійснити прийняття робіт протягом 15-ти календарних днів з моменту отримання від підрядника документів передбачених пунктом 7.2.1 та пунктом 7.2.2 даного договору. У випадку, якщо підрядником були надані для розгляду замовнику акти приймання виконаних будівельних робіт без виконавчої документації (повного її комплекту), або якщо виконавча документація виконана з порушення умов даного договору, та інших документів, вказаних в пункті 7.2.2 договору, акти приймання виконаних будівельних робіт, що були отримані замовником, не підлягають підписанню та оплаті (пункт 7.2.3).
Згідно пункту 7.5 договору факт виконання робіт в повному обсязі підтверджується фінальним актом, форма якого встановлена додатком №5, підписаним уповноваженими представниками обох сторін фінальний акт - акт, який сторони підписують після виконання підрядником всього комплексу робіт за цим договором. Фінальний акт надається по закінченню всіх етапів робіт, передбачених графіком робіт, підписання всіх актів приймання виконаних будівельних робіт та з урахуванням інших умов договору. Даний акт підписуються сторонами протягом 90-та (дев`яноста) календарних днів з моменту отримання замовником фінального акту на розгляд та підписання подавати на розгляд та підписання замовнику фінальний акт підрядник має право після підписаними сторонами останнього по часу актами приймання виконаних будівельних робіт за договором.
Відповідно до пункту 13.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання на дату, зазначену на початку договору та скріплення печатками сторін, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, а в частині вирішення спірних питань - до моменту їх вирішення або до моменту розірвання договору, у випадках, встановлених даним договором.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою договором підряду. 
Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Судом встановлено, що на виконання умов договору підряду від 29.07.2025 № 29/07-2025 позивачем було виконано будівельні роботи на загальну суму 3 097 069 грн 01 коп., що підтверджується підписаними зі сторони актами приймання виконаних будівельних робіт №1 від за вересень 2025 року на суму 195 972 грн 34 коп., № 2 за вересень 2025 року на суму 25 651 грн 29 коп., № 3 за жовтень 2025 року на суму 180 736 грн 43 коп., № 4 за жовтень 2025 року на суму 31 624 грн 44 коп., № 5 за жовтень 2025 року на суму 1 398 073 грн 57 коп., № 6 за жовтень 2025 року на суму 660 585 грн 14 коп.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 318 739 грн 01 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем, за загальний період прострочення з 09.02.2026 по 14.04.2026, нараховано 1 702 грн 85 коп. 3 % річних та 8 660 грн 14 коп. інфляційних втрат.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач посилається на те, що ним виконано взяті на себе договірні зобов`язання, а порушення умов договору містяться саме в діях позивача, а саме: позивачем не надано належним чином оформлену виконавчу документацію згідно актів виконаних робіт; допущено порушення строків реєстрації податкових накладних; порушено терміни підписання актів приймання передачі підрядних послуг та оплати підрядних послуг у розмірі 3% від загальної суми актів приймання виконаних будівельних робіт етапів робіт, відповідно до пункту 6.4 договору, що є підставою для затримання оплати наступних платежів. А також відповідачем, відповідно до пункту 6.6 договору, утримано 5 % від Актів приймання виконаних будівельних робіт в якості гарантії виконання підрядником належним чином своїх зобов`язань за договором.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Верховний Суд у постанові від 06.11.2019 у справі № 909/51/19 вказав, що ключовою рисою цивільного права є автономія волі сторін, яка знаходить своє втілення у принципі свободи договору.
Свобода договору, закріплена у якості однієї із засад цивільного законодавства, сформульована у статтях 6 та 627 Цивільного кодексу України, у відповідності до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Зміст договору становлять умови як ті, що погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові на підставі чинного законодавства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
З огляду вищевикладене та враховуючи погоджений сторонами в договорі (пункт 6.4 та пункт 6.6) порядок відшкодування позивачем вартості підрядних послуг у розмірі 3% від загальної суми Актів приймання виконаних будівельних робіт (етапів робіт) та порядок утримання гарантії виконання підрядником належним чином своїх зобов`язань за договором в розмірі 5 % від Актів приймання виконаних будівельних робіт, а також оплату відповідачем робіт в розмірі 2 778 430 грн 00 коп., судом встановлено факт невиконання відповідачем обов`язку з повної оплати вартості робі за договором підряду від 29.07.2025 № 29/07-2025 у розмірі 70 873 грн 49 коп. (3 097 069 грн 01 коп. (вартість виконаних робіт) - 92 912 грн 07 коп. (3 % від загальної суми Актів приймання виконаних будівельних робіт (пункт 6.4 договору)) - 154 853 грн 45 коп. (5 % від Актів приймання виконаних будівельних робіт (пункт 6.6 договору)) - 2 778 430 грн 00 коп. (вартість оплачених робіт).
Твердження відповідача щодо застосування до позивача штрафу, відповідно до пункту 12.10 договору, у зв`язку з порушення порядку складання та/або порядку реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем відповідного зобов`язання. 
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, а також враховуючи встановлення судом факту порушення відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт за договором підряду, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 70 873 грн 49 коп.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 1 702 грн 85 коп. 3 % річних та 8 660 грн 14 коп. інфляційних втрат, нарахованих за загальний період прострочення 09.02.2026 по 14.04.2026, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду від 29.07.2025 № 29/07-2025 щодо своєчасної та повної оплати робіт, суд зазначає наступне.
З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.
Тобто визначаючи розмір заборгованості за договором, зокрема, в частині процентів річних та інфляційних втрат суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
При перевірці правильності здійснення позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок є неправильним, оскільки позивач з урахуванням умов пункту 6.2 договору, не правильно визначено дату прострочення щодо кожного із платежів.
Так, умовами пункту 6.2 договору сторони погодили, що оплата фактично виконаних підрядником робіт (етапів робіт) здійснюється через 30-ти (тридцять) робочих днів з моменту отримання від підрядника правильно оформлених оригіналів рахунка-фактури та Акту приймання виконаних будівельних робіт підписаного обома сторонами. Кожен рахунок повинен містити посилання на дату й номер договору й акту приймання виконаних будівельних робіт
Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду інших доказів направлення на адресу відповідача рахунків на оплату, окрім як опису вкладення у цінний лист № 0813600079515 від 24.03.2026, поштової накладної та фіскального чеку № 312521 від 24.03.2026.
Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням пункту 6.2 договору підряду від 29.07.2025 № 29/07-2025, та з огляду на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів направлення на адресу відповідача рахунків на оплату робіт за спірними актами, окрім як опису вкладення у цінний лист № 0813600079515 від 24.03.2026 та фіскального чеку № 312521 від 24.03.2026, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 1 702 грн 85 коп. 3 % річних та 8 660 грн 14 коп. інфляційних втрат, нарахованих за загальний період прострочення з 09.02.2026 по 14.04.2026. 
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтями 129-130, статтями 231-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО БУД" (02081, місто Київ, вулиця Урлівська, будинок 20 офіс 254, ідентифікаційні код 34896347) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДС БІЛД" (01133, місто Київ, вулиця Первомайського Леоніда, будинок 5А, ідентифікаційний код 45506200) 70 873 (сімдесят тисяч вісімсот сімдесят три) грн 49 коп. заборгованості та 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 48 коп. судового збору.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 17.09.2026

Суддя Н.Плотницька