ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року	справа № 380/3695/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії по інвалідності ІІ групи із застосуванням формули пенсії за віком;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ІІ груп без застосування статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області виплатити суму недоотриманої пенсії з 01.01.2024.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області такі документи : повну копію пенсійної справи ОСОБА_1 , рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , повний помісячний розрахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2024 року, документи на підставі яких було застосовано формулу розрахунку пенсії відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.», інформацію про курс конвертації гривні в євро, який застосовувався при здійсненні виплати пенсії ОСОБА_1 .
Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що отримує пенсію по інвалідності, після її виїзду до Польщі та поновлення виплати пенсії з 03.01.2024, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого її розмір було зменшено більш ніж у двічі. Досягнення пенсійного віку не є підставою для автоматичного переведення або перерахунку пенсії по інвалідності на пенсію за віком без заяви пенсіонера.
Відповідач подав відзив на позов, у якому позов не визнав, зазначив, що правові відносини між Україною та Республікою Польщею у галузі пенсійного забезпечення регулюються Угодою між Україною та Республікою Польщею про соціальне забезпечення від 18.05.2012 (далі Угода), яка набула чинності 01.01.2014. Відповідно до статті 2 Угоди стосовно України Угода застосовується до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується пенсій за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за вислугу років, призначених відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Фінансування пенсій, призначених за нормами Закону № 1058 здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Встановлення щомісячної компенсаційної виплати особам, які досягли 70, 75 та 80 річного віку, і у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не досягає середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168. Фінансування вказаних компенсаційних виплат проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України. Враховуючи вищевикладене, переказ пенсії на територію Договірної Сторони здійснюється в розмірі, визначеному відповідно до Закону № 1058 без врахування щомісячних компенсаційних виплат. Просить у задоволенні позову відмовити.
Позивач подала до суду відповідь на відзив, просила позов задоволити.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності.
Розмір пенсійної виплати по інвалідності ОСОБА_1 в Україні становив 2760,00 грн, в тому числі: 1178,37 грн - розмір пенсії по інвалідності; 914,63 грн - доплата до мінімальної пенсійної виплати; 207,00 грн доплата на індексацію ЗП для СС 30/35 та/або інв. І групи; 460,00 грн - доплата особам, яким не виповнилось 70 років. 
На підставі заяви позивача про переказ пенсії в Республіку Польща (ETR-U), поданої за посередництвом Фонду Соціального Страхування (ZUS) та з урахуванням інформації, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, з 01.01.2024 ОСОБА_1 здійснюється переказ пенсії по інвалідності за місцем фактичного проживання в Республіці Польща на особистий банківський рахунок з урахуванням положень Угоди. 
Розмір пенсії по інвалідності з 01.01.2024 становить - 1178,37 грн, з 01.03.2024- 1262,93 грн, з 01.03.2025 - 1394,83 грн. 
Відповідно до Угоди Україна відповідач переказує кошти на особисті рахунки пенсіонерів в Республіці Польща протягом третього місяця кварталу (березень, червень, вересень, грудень) на підставі виплатної відомості. Формування відомості здійснюється в другому місяці кварталу (лютий, травень, серпень, листопад) та скеровується на адресу Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України опрацьовує відомість, проводить закупівлю валюти та здійснює переказ пенсії на особисті банківські рахунки пенсіонерів.
На вимогу ОСОБА_1 листом від 19.01.2026 № 1300-0308 8/7823, скерованим за місцем проживання в Республіці Польща, заявниці надіслано довідку від 19.01.2026 № 804128/10 з інформацією про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії за період з 01.01.2024 по 31.12.2025 із зазначенням курсу євро за даними Національного банку України на дату формування відомостей.
Відповідач зазначає, що переказ пенсії на територію Договірної Сторони здійснюється в розмірі, визначеному відповідно до Закону № 1058 без врахування щомісячних компенсаційних виплат, так як правові відносини між Україною та Республікою Польщею у галузі пенсійного забезпечення регулюються Угодою між Україною та Республікою Польщею про соціальне забезпечення від 18.05.2012 (далі Угода), яка набула чинності 01.01.2014. 
Відповідно до статті 2 Угоди стосовно України Угода застосовується до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується пенсій за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за вислугу років, призначених відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Фінансування пенсій, призначених за нормами Закону № 1058 здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України. 
Встановлення щомісячної компенсаційної виплати особам, які досягли 70, 75 та 80 річного віку, і у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не досягає середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168. Фінансування вказаних компенсаційних виплат проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України.
Позивач вважає дії відповідача щодо переказу її пенсії без врахування щомісячних компенсаційних виплат протиправними.
Пенсійне забезпечення в Україні здійснюється відповідно до норм Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) та інших нормативно-правових актів. 
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 - IV (далі - Закон № 1058) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. 
Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Абзацом 7 ч. 2 ст. 5 Закону № 1058 передбачено, що виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. 
Закон № 1058 є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері пенсійного забезпечення. 
Закон № 1058 розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. 
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. 
Статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. 
Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. 
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. 
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника. 
Статтею 10 Закону № 1058 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. 
Статтею 30 Закону № 1058 визначено умови призначення пенсії по інвалідності. 
Так згідно частини 1 цієї статті, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону № 1058. 
Частиною 2 ст. 30 Закону № 1058 визначено, що пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. 
Відповідно до положень статті 31 Закону № 1058, група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
Стаття 33 частина 1 Закону № 1058 визначає, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058.
Стаття 34 Закону № 1058 визначає, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою. 
Статтею 27 Закону № 1058 передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком, який також застосовується при обчислення пенсії по інвалідності передбаченої ст. 33 Закону № 1058.
Правові відносини між Україною та Республікою Польщею у галузі пенсійного забезпечення регулюються Угодою між Україною та Республікою Польщею про соціальне забезпечення від 18.05.2012 (далі Угода), яка набула чинності 01.01.2014. 
Відповідно до статті 2 Угоди стосовно України Угода застосовується до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується пенсій за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за вислугу років, призначених відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Суд зазначає, що законодавство про пенсійне забезпечення також складається із нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. 
Постанова Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» регулює перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та є нормативно-правовим актом, що регулює пенсійне забезпечення. А тому, відповідач здійснюючи переказ пенсії позивача без врахування щомісячних компенсаційних виплат, діє протиправно. 
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).
Практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) підтверджує, що дискримінація щодо виплати пенсій і інших соціальних виплат за ознакою місця проживання суперечить Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Так, в пункті 73 рішення ЄСПЛ по справі «Грудіч проти Сербії» та «Пейчич проти Сербії» було зазначено, що аргументація відмови держави поновити громадянину виплату пенсій, яка була призначена йому державою раніше, але зараз її виплати припинено, є втручанням в його право мирного користування майном, та таке втручання суперечить національному законодавству та статті 1 Протоколу 1 Конвенції. Позбавлення громадянина похилого віку пенсійних виплат, які є основним джерелом для існування, не виправдовує жодний суспільний інтерес.
В рішенні ЄСПЛ «Пічкур проти України», Суд зазначив, що обмеження на отримання пенсії залежно від місця проживання є порушенням статті 14 Конвенції, згідно якою користуванням правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Суд вважає необгрунтованими посилання відповідача на те, що виплата доплат до пенсії позивачці не здійснюється, так як такі фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки жодним нормативним актом таке не передбачено.
Враховуючи наведене, суд вважає дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивачці з 01.01.2024 без щомісячних компенсаційних витрат є протиправними. Належним способом захисту буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.01.2024 з врахуванням щомісячних компенсаційних витрат.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 без щомісячних компенсаційних витрат є протиправними. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 з врахуванням щомісячних компенсаційних витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська обл., місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, будинок 10 ЄДРПОУ 13814885).

Суддя	Кухар Наталія Андріївна