ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року Чернігів Справа № 640/25227/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Галіція дистилері» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 10.09.2019 №0000254811.
Ухвалою суду від 24.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13.12.2022 №2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу №640/25227/19 скеровано до Чернігівського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа 06.03.2025 передана для розгляду судді Житняк Л.О.
24.06.2026 у зв`язку з проведенням повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Чернігівського окружного адміністративного суду справу передано на розгляд судді Баргаміній Н.М.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскільки в ІКП ПрАТ «Галіція дистилері» з акцизного податку з 31.12.2014 постійно обліковувалась недоїмка, зокрема, внаслідок невиконання Офісом великих платників податків ДФС постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 року у справі № 826/1484/16 щодо списання безнадійного податкового боргу), то сплачені позивачем суми акцизного податку повинні були повністю зараховуватись в рахунок погашення недоїмки, однак значна частина сплачених підприємством коштів зараховувалась в рахунок погашення пені, відсотків та штрафних санкцій всупереч вищенаведеним нормам Податкового кодексу України.
Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що внаслідок порушення позивачем свого обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання у строки, встановлені законом, відповідачем правомірно застосовані до позивача штрафні санкції у порядку та розмірах, визначених ПК України.
Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 24.04.2025 було замінено відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України на Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, 35, м. Львів, Львівська область, 79026, ЄДРПОУ 44045187); ухвалою суду від 24.04.2025 заяву представника Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про розгляд справи у порядку загального позовного провадження було залишено без задоволення. 
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Офісом великих платників податків ДФС була проведена камеральна перевірка Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» з питань дотримання вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з акцизного податку за період з 05.06.2019 по 30.07.2019, за результатами якої складено акт від 08.08.2019 № 658/28-10-48-11/31274359 (т. 1 а.с. 18-20).
Згідно висновків, викладених в акті, в порушення пункту 57.1 статті 57, підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 Податкового кодексу України позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання, визначених в податкових деклараціях акцизного податку за грудень 2017 (№9296018437 від 18.01.2018), за січень 2018 (№9025246011 від 19.02.2018) в сумі 3116624,60 грн. з порушенням граничних термінів сплати більше 30 календарних днів.
На підставі акту перевірки були винесено податкове повідомлення-рішення від 10.09.2019 № 0000254811, яким за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 3116624,60 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 623324,92 грн за платежем акцизний податок на виробну продукцію, для виробництва якої не використовується спирт етиловий (т. 1 а.с. 26). 
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. 
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
Пунктом 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. 
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. 
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом. 
Згідно з підпунктом 213.1.9 пунктом 213.1 статті 213 Кодексу об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. 
Статтею 223 Податкового кодексу України визначено порядок складення та подання декларації з акцизного податку. 
Відповідно до пункту 223.1 статті 223 Податкового кодексу України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.
Згідно з пунктом 223.2 статті 223 Податкового кодексу України платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу. 
Відповідно до підпункту 222.1.1 п. 222.1 статті 222 Податкового кодексу України суми податку перераховуються до бюджету виробниками підакцизних товарів (продукції) протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період. 
Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Як вбачається з матеріалів справи підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки контролюючого органу про наявність у ПАТ «Галіція дистилері» податкового боргу, який утворився у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених сум податкового зобов`язання, визначених в податкових деклараціях акцизного податку за грудень 2017 (№9296018437 від 18.01.2018), за січень 2018 (№9025246011 від 19.02.2018) в сумі 3116624,60 грн, а саме з порушенням граничних термінів сплати більше 30 календарних днів.
Поряд із цим, встановлено, що виникнення такої заборгованості було зумовлено тим, що податковий орган в період з 2015 року по 2017 рік суми акцизного податку, які сплачував позивач за поточними зобов`язаннями, спрямовував на погашення податкового боргу, який виник у минулих періодах, в порядку черговості їх виникнення.
Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 по справі № 826/1484/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 та постановою Верховного Суду від 30.10.2018, позов Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправною відмови у списанні безнадійного податкового боргу та зобов`язання списати безнадійний податковий борг задоволено. Визнано відмову Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3840500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014, за заявою Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» № 816 від 10.12.2015, протиправною; зобов`язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг за заявою Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» № 816 від 10.12.2015 в розмірі 3 840 500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014.
Приймаючи вказане рішення по справі № 826/1484/16, суд виходив з того, що 10.12.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою № 816 про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 3840500,27 грн., який пов`язаний з настанням форс-мажорних обставин, засвідчених Сертифікатом № 5289 виданим ТПП України 15.10.2015. Листом від 13.01.2016 № 1040/10/28-10-23-26 відповідач відмовив позивачу у списанні безнадійного податкового боргу. Зважаючи на надання позивачем відповідачу всіх необхідних документів, які свідчать про наявність безнадійного податкового боргу, відповідач не мав підстав відмовляти позивачу у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3840500,27 грн.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Положеннями пунктів 101.4 та 101.5 статті 101 Податкового кодексу України визначено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.
Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Виходячи із наведених положень Податкового кодексу України, відповідно до судових рішень по справі № 826/1484/16 у податкового органу виник обов`язок зі списання безнадійного податкового боргу позивача, що утворився станом на 31.12.2014, за заявою останнього від 10.12.2015 № 816 в розмірі 3 840 500,27 грн.
Водночас Шостий апеляційний адміністративний суд в постанові від 08.02.2022 у справі № 640/10705/19 встановив: «… на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року по справі № 826/1484/16 контролюючим органом було прийнято рішення від 06 лютого 2019 року №1 про списання безнадійного податкового боргу по акцизному податку ПАТ «Галіція дистилері», який виник станом на 31 грудня 2014 року в сумі 3840500,27 грн.
Як наслідок, в інтегрованій картці платника ПрАТ «Галіція дистилері» за 06 лютого 2019 року сума недоїмки з акцизного податку на підставі рішення № 226-48 від 06 лютого 2019 року скоригувалась з 39 687 152, 23 грн на 35 856 761 грн, тобто зменшилась на 3 830 391,23 грн та залишок несплаченої пені за 06 лютого 2019 року скоригувався з 8 267 618,03 грн на 8 257 508,99 грн, тобто зменшився на 10109,04 грн.
Так, вважаючи дії та рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06 лютого 2019 року № 1 про списання безнадійного податкового боргу протиправними, позивач звернувся до суду з заявою в порядку статті 383 КАС України у справі № 826/1484/16.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2019 року по справі №826/1484/16 встановлено протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у зв`язку з невиконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року у справі № 826/1484/16. Доведено до відома Офісу великих платників податків ДФС про допущене вищезазначене порушення для вжиття заходів, щодо виконання постанови суду по справі № 826/1484/16 з зобов`язанням про вжиті заходи повідомити Окружний адміністративний суд міста Києва у місячний термін з дня прийняття даної ухвали.
Також, у вказаній ухвалі судом встановлено, що до виконання Офісом великих платників постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року по справі № 826/1484/16, кошти, які сплачував позивач, починаючи з 31.12.2014, зарахувались в першу чергу - в рахунок погашення безнадійного податкового боргу позивача в розмірі 3840500,27 грн, який утворився станом на 31.12.2014 і який підлягав списанню згідно з судовим рішенням, і в наступну чергу - в рахунок погашення податкового боргу, що виник за наступні податкові періоди (календарні місяці), незалежно від напряму сплати, визначеного позивачем. Тому суми і строки оплати позивачем податкових зобов`язань за всі наступні після 31.12.2014 року податкові періоди у особовому рахунку Позивача були відображені неправильно.
На виконання виконавчого листа № 826/1484/16 від 25 жовтня 2018 року, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України повинен був:
1) зменшити сальдо розрахунків ПрАТ ««Галіція дистилері» з бюджетом з акцизного податку станом на 31 грудня 2014 року на 3840500,27 грн., тобто обнулити сальдо на 31 грудня 2014 року;
2) зарахувати всі сплачені ПрАТ «Галіція дистилері» в рахунок акцизного податку після 31 грудня 2014 року кошти - в рахунок податкових зобов`язань з акцизного податку за податкові періоди, наступні після 31 грудня 2014 року, з відповідним списанням безпідставно нарахованих штрафних санкцій і пені внаслідок неправильного розподілення сплачених коштів;
3) списати пеню та штрафні санкції, нараховані на безнадійний податковий борг Позивача в розмірі 3840500,27 грн., що утворився станом на 31 грудня 2014 року;
4) відкликати розрахункові документи, якими передбачено стягнення списаних пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу.
Відсутність звернень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України з заявами про встановлення способу та порядку виконання рішення суду свідчить про те, що такий порядок йому зрозумілий та відомий.
Проте, в порушення норм чинного законодавства, податковий орган 06 лютого 2019 року в особовому рахунку позивача лише зменшив заборгованість ПрАТ «Галіція дистилері» з податкового зобов`язання з акцизного податку - на 3830391,23 грн., з пені - на 10109,04 грн., на підставі рішення від 06 лютого 2019 року № 226-48, тобто не виконав судове рішення, яке набрало законної сили, в належний спосіб».
З огляду на положення частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначені вище обставини, встановлені ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2019 року по справі № 826/1484/16, зокрема, щодо неправильного відображення в інтегрованій картці платника ПрАТ «Галіція дистилері» з акцизного податку сум і строків оплати ПрАТ «Галіція дистилері» податкових зобов`язань з акцизного податку за всі наступні після 31.12.2014 року податкові періоди, мають силу преюдиції та не підлягають повторному доказуванню у цій справі.
З матеріалів справи видно, що вплив на порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з акцизного податку мав безнадійний податковий борг, який виник станом на 31.12.2014 і станом на 30.01.2018 та 02.03.2018 не був списаний. 
Такий зв`язок пояснюється тим, що кожного разу при сплаті позивачем поточних платежів по акцизному податку, відповідач спрямовував їх на погашення заборгованості по цих платежах за минулий період. Тому у позивача постійно існували прострочення сплати податкового зобов`язання з акцизного податку.
Таким чином, суд зазначає, що платник податків, щодо податкового боргу якого ухвалене рішення про визнання податкового боргу безнадійним та його списання, на підставі положень статті 101 Податкового кодексу України має право на легітимне очікування стосовно звільнення від податкового обов`язку щодо сплати безнадійного податкового боргу. Легітимні очікування безпосередньо пов`язані із нормою частини другої статті 19 Конституції України про те, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідне рішення щодо списання безнадійного податкового боргу також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після відповідного рішення про зобов`язання податкового органу списати безнадійний борг у нього не виникають додаткові зобов`язання, пов`язані з таким боргом.
Виходячи з наведеного, суд встановив, що відповідач порушив правила зарахування платежів з податкових зобов`язань зі сплати акцизного податку, внаслідок чого зробив невірний висновок про порушення термінів сплати податкового зобов`язання з акцизного податку.
Як наслідок, суд приходить до необхідності визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.09.2019 №0000254811.
Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 9349,88 грн. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» (вул. Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 31274359) до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, 35, м. Львів, Львівська область, 79026, код ЄДРПОУ 44045187) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 10.09.2019 №0000254811.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Приватного акціонерного товариства «Галіція дистилері» судовий збір в розмірі 9349,88 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24.08.2026.

Суддя Наталія БАРГАМІНА