Справа № 308/5864/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., секретаря судового засідання Дударева Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конопіхін А.В., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №2209-1 від 28.08.2025 року.
В позові вказує, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №2209-1 від 28.08.2025 та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. Позивач вважає цю постанову незаконною та просить її скасувати.
Вказує, що він не є суб`єктом правопорушення, оскільки 22.03.2022 він пройшов військово-лікарську комісію (ВЛК), був визнаний непридатним до військової служби і виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу", особи, визнані непридатними, підлягають виключенню з військового обліку, і закон не передбачає повторного взяття на облік таких осіб. Оскільки суб`єктом правопорушення за ст. 210 КУпАП можуть бути лише призовники, військовозобов`язані та резервісти, а позивач після виключення з обліку такого статусу не має, на нього не поширюються вимоги Правил військового обліку, і, відповідно, відсутній склад адміністративного правопорушення.
Також твердження в постанові про те, що позивач нібито самостійно прибув до ТЦК і не з`явився вчасно після отримання довідки ВПО не відповідає дійсності, оскільки позивача було силоміць доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постанова є необґрунтованою через неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків фактичним обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права.
Щодо строків звернення до суду вказує, що позивач дізнався про притягнення до відповідальності лише після блокування банківських рахунків у межах виконавчого провадження, тому просить поновити пропущені процесуальні строки.
У зв`язку з наведеним, просить суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними, поновити такий строк, скасувати постанову №2209-1 від 28.08.2025 року, а провадження по справі закрити.
Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник Конопіхін А.В. подав заяву, в якій позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за без його участі та задоволити позовні вимоги.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву чи заперечень на позов не подавав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд проводить розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Зважаючи на ту обставину, що постанова винесена 28.08.2025, доказів отримання такої позивачем у певний строк стороною відповідача не надано, суд приходить до переконання, що позивачу необхідно поновити строк на подання даного позову.
Як вбачається з постанови №2209-1 від 28.08.2025 року, 28.08.2025 приблизно о 20-02 год. громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що в порушення вимог, установлених п.п. 1 п.п. 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік. Довідку ВПО №2110-7500613023 від 26.04.2022, отримав 26.04.2022 в УСЗН Ужгородської РДА (відділення Перечин).
За такого, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 №2209-1 від 28.08.2025 за вищевказаних обставин позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 
Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
За такого, суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення можуть бути призовники, військовозобов`язані та резервісти.
З наявної у матеріалах копії Довідки (замість військового квитка) №1/8478 від 28.05.2001 року позивача вбачається, що він 28.03.2022 року виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також згідно копії Довідки №573 від 23.03.2022, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_1 , такою підтверджено, що останній прибув з м. Харків, 22.03.2022 визнаний непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Отже, починаючи з березня 2022 року позивач не перебуває на військовому обліку, не має статусу військовозобов`язаного, не є резервістом, а також не належить до категорії призовників.
Так, у постанові №2209-1 від 28.08.2025 вказано, що ОСОБА_1 порушив п.п 1 п.п. 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Вищевказаною нормою передбачено, що громадяни особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
Натомість, як судом зазначалось, позивач ще у березні 2022 року був визнаний непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку, у зв`язку з чим втратив статус військовозобов`язаного та перестав бути суб`єктом правовідносин щодо ведення військового обліку.
Таким чином, на момент події, зазначеної у постанові, позивач не був суб`єктом, на якого поширювалися обов`язки, передбачені Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а відтак не міг порушити вимоги, адресовані виключно таким особам. відсутність у позивача спеціального статусу призовника, військовозобов`язаного або резервіста виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки однією з обов`язкових ознак складу цього правопорушення є наявність спеціального суб`єкта.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.  В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За приписами ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Представником відповідача належних доказів щодо підтвердження своєї позиції суду не надано, у судове засідання представник не з`явився, у зв`язку з чим на виконання вимог ст. 77 КАС України не було доведено правомірності свого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, постанова №2209-1 від 28.08.2025 року по справі про адміністративне правопорушення підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі закриттю.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,6 грн. на користь позивача.
На підставі ст. 210-1, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 77, 122, 210, 241, 243, 286, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із вказаним позовом.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити. 
Скасувати постанову №2209-1 від 28.08.2025 року, а провадження по справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 665,6 грн. (шістсот шістдесят п`ять грн. шістдесят коп.) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Р. Деметрадзе