| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/10473/21 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Аліменка В.О., Терези Ю.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київське квартирно-експлуатаційне управління про визнання протиправним рішення (протоколу) засідання житлової комісії,
В С Т А Н О В И Л А
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в особі Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київське квартирно-експлуатаційне управління, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Рішення (Протокол) житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2020 №102 (затверджене наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №10 від 11.01.2021) про перенесення дати постановки на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи: дружина ОСОБА_2 (1967 р.н.), син ОСОБА_3 (1988 р.н.), донька ОСОБА_4 (1990 р.н.) з 28.09.1994 р. на 09.10.2020 р., виходячи з чого вважати дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи: дружина ОСОБА_2 (1967 р.н.), син ОСОБА_3 (1988 р.н.), донька ОСОБА_4 (1990 р.н.) - 28.09.1994.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивача було знято з квартирного обліку у 2015 році, п`ять років позивач не перебував на квартирному обліку та його поновлено на квартирному обліку лише 2020 року. ВЧ НОМЕР_1 не несе відповідальності за зняття позивача з квартирного обліку. Відповідачем лише були виявлені порушення під час постановки на квартирний облік ОСОБА_1 та внесені відповідні зміни шляхом перегляду раніше прийнятого рішення.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що відповідачем протиправно та необґрунтовано було перенесено дату постановки на квартирний облік позивача з 28.09.1994 на 09.10.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 02.11.1981 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ).
22.06.1994 наказом Міністра оборони України №344 позивача зараховано на військову службу до Збройних Сил України, зі збереженням всіх пільг та вислуги років.
Наказом Міністра оборони України від 11.11.1994 №027779 позивача направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 )
Відповідно до виписки з протоколу №111 від 28.09.1994 засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи: дружина ОСОБА_2 (1967 р.н.), син ОСОБА_3 (1988 р.н.), донька ОСОБА_4 (1990 р.н.) зараховано на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Згідно з витягом з наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 29.11.1999 №220 (а.с.35) капітана ОСОБА_1 , старшого інженера відділення (математичного супроводження) НОМЕР_3 інформаційного картографічного центру (Військова частина НОМЕР_1 ) звільнено у відставку за пунктом 65, підпунктом «В» (за станом здоров`я) з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержанням житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.1999 №152 (а.с.38) капітана ОСОБА_1 , старшого інженера відділення (математичного супроводження) НОМЕР_3 інформаційного картографічного центру (Військова частина НОМЕР_1 ), звільненого наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 29.11.1999 №220 з військової служби у відставку за пунктом 65, підпунктом «В» (за станом здоров`я) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, з 13 грудня 1999 року виключено із списків особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З 13.01.2011 позивача включено до списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла як звільненого у відставку за станом здоров`я, відповідно до витягу з протоколу №6 засідання житлової комісії Генерального штабу ЗС України від 13.01.2011 (а.с 40).
Як зазначено позивачем в позовній заяві, на початку 2020 року йому стало відомо, що його разом з членами сім`ї було знято у 2015 році з квартирного обліку відповідно до Протоколу №9 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.12.2015 (а.с. 20-22), яким постановлено: зняти з обліку в Об`єднаній житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , Озброєння та ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовців та осіб, звільнених у запас або відставку військової частини НОМЕР_1 ; передати до житлової комісії гарнізону смт. Гостомель облік військовослужбовців та осіб, звільнених у запас або відставку за списком, зокрема в/сл. запасу ОСОБА_1 , у загальній черзі з 28.09.1994 року, у списках осіб, які мають право позачергове отримання житла з 13.01.2011 року, склад сім`ї 4 особи (квартирна справа відсутня).
23.03.2020 позивач звернувся до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України із заявою про поновлення його в черзі на отримання житла.
Листом від 18.06.2020 №517/3214 Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України запропоновано позивачу для вирішення питання поновлення його на квартирному обліку звернутись до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 Гостомельського гарнізону.
08.10.2020 позивач звернувся з заявою до ВЧ НОМЕР_1 , голови житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 щодо поновлення його в черзі на отримання постійного житла у Гостомельському гарнізону з сім`єю у складі 4-х осіб.
Згідно з протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2020 №100, яке затверджене наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.10.2020 №208 (а.с. 15-16), поновлено на обліку ВЧ НОМЕР_1 Гостомельського гарнізону капітана у відставці ОСОБА_1 та членів його сім`ї, а саме дружина ОСОБА_2 (1967 р.н.), син ОСОБА_3 (1988 р.н.), донька ОСОБА_4 (1990 р.н.), який потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі збереженням попереднього часу перебування на обліку ВЧ НОМЕР_1 Гостомельського гарнізону з 28.09.1994, у списках осіб, які мають право на позачергове отримання житла з 13.01.2011.
Листом від 09.12.2020 №517/6836 (а.с. 124-125) Київське квартирно-експлуатаційне управління повідомило командира Військової частини НОМЕР_1 та голову житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 , що оскільки позивач зареєстрований в даному населеному пункті ( АДРЕСА_1 ) з 09.10.2020, після звільнення з лав Збройних Сил України майже п`ять років не перебував у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання (з 15.12.2015 по 20.10.2020), відсутні законні підстави зараховувати у списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 28.06.1994 у Гостомельському гарнізоні.
Житловою комісією Військової частини НОМЕР_1 29.12.2020 розглянуто, зокрема лист начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління від 09.12.2020 №517/6836 щодо законності перебування на обліку осіб, Військової частини НОМЕР_1 , Гостомельського гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання (далі - облік) капітана у відставці ОСОБА_1 та членів його сім`ї, та вирішено згідно пункту 15 розділу ІІ постанови ради Міністрів Української РСР і Української республіки ради професійних спілок від 11.12.1984 №470, пункту 9 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністра оборони від 31.07.2018 №380, та враховуючи пропозиції начальника Київського КЕУ, перенести дату постановки на облік капітана у відставці ОСОБА_1 та членів його сім`ї, з 28 вересня 1994 року на 09 жовтня 2020 року.
Вказане рішення оформлене протоколом засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 29.12.2020 №102 (126-129), затвердженим наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.01.2021 №10 (а.с.65).
Не погоджуючись з рішенням відповідача про перенесення дати постановки на облік, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік.
Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, слід дійти висновку, що при визначенні черговості надання житла для позивача застосуванню підлягають перш за все статті 38-44 ЖК УРСР.
Таким чином, суд дійшов до висновку про неправомірність дій Військової частини НОМЕР_1 в особі Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 під час ухвалення рішення щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї, а оскаржувані дії відповідача призвели до порушення принципу рівності під час забезпечення житлом військовослужбовців.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно зі статтею 12 Закону № 2011-XII Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 9 статті 12 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартиро-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.
Відповідно до статті 37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі статтею 38 ЖК УРСР встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
Згідно з частиною 1 статті 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:
1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;
1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;
2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;
3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;
4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;
5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.
Відповідно до частини 4 статті 40 ЖК УРСР зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.
Згідно з Протоколом від 15.12.2015 №9 (а.с. 20-22) об`єднана житлова комісія Тилу, Озброєння та ІНФОРМАЦІЯ_4 зняла з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених у запас або відставку Військової частини НОМЕР_1 та передала до житлової комісії гарнізону смт. Гостомель облік військовослужбовців та осіб, звільнених у запас або відставку за списком, зокрема військовослужбовця запасу ОСОБА_1 , у загальній черзі з 28.09.1994 року, у списках осіб, як мають право на позачергове отримання житла з 13.01.2011 року, склад сім`ї - 4 особи.
Відповідно до частини 5 статті 40 ЖК УРСР про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.
Разом з тим, всупереч наведеним вище положенням частини 5 статті 40 ЖК УРСР, будь яких доказів повідомлення позивача про причини та підстави зняття з квартирного обліку, відповідачем надано не було, та такі відсутні в матеріалах даної справи.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей визначено Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (далі - Порядок №1081, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктами 22-23 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).
Пунктами 24-26 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. 
У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.
На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.
Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Пунктом 30 Порядку №1081 визначено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за №24/20337 (далі- Інструкція №737, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка визначала організацію, зокрема, обліку військовослужбовців Збройних Сил України (далі - ЗС України) та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у ЗС України (далі - особи, звільнені з військової служби) (далі - облік).
Відповідно до пунктів 1.5, 1.6 Інструкції №737 військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства. З метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), гарнізонах створюються житлові комісії.
Згідно з пунктом 2.1 Інструкції №737 облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.
Пунктом 2.4 Інструкції №737 встановлено, що на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини, крім випадків, передбачених у пункті 2.14 цього розділу.
Відповідно до пункту 2.14 Інструкції №737 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
При цьому, перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідної КЕВ (КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.
Згідно з пунктом 2.18 Інструкції №737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:
- поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;
- отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;
- переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;
- звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;
- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;
- звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);
- обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; 
- в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 10.11 Інструкції №737 до повноважень житлової комісії військової частини належать, зокрема, зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Інструкція № 737 втратила чинність на підставі пункту 5 наказу Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472 (далі - Інструкція №380).
Згідно з пунктом 9 Розділу IV Інструкції №380 військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.
Колегія суддів звертає увагу, що позивач був звільнений з військової служби у відставку, з залишенням на квартирному обліку, та не прибував до нового місця служби. Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано попередній час перебування позивача на квартирному обліку у відповідності до пункту 9 розділу IV Інструкції № 380.
Щодо посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470 (далі - Правила № 470), колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 15 Правил № 470 на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил).
Оскільки Правила № 470 регулюють правовідносини виключно по прийняттю на квартирний облік, в той час як станом на дату прийняття оскаржуваного рішення (29.12.2020) ОСОБА_1 вже перебував з 28.09.1994 на квартирному обліку, тому норми п. 15 Правил № 470 до позивача не застосовуються.
Статтею 44 ЖК УРСР передбачено підстави перенесення черговості на одержання жилих приміщень, а саме громадянинові, який перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого пунктом 4 статті 40 цього Кодексу (засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців).
Отже, перенесення черговості на одержання жилих приміщень визначено виключно до громадян, які вчинити певне правопорушення.
Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази того, що позивач вчиняв правопорушення, встановлені у ст. 44 ЖК УРСР.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 неправомірно перенесла дату постановки на облік капітана у відставці ОСОБА_1 та членів його сім`ї, з 28 вересня 1994 року на 09 жовтня 2020 року, та прийняла оскаржуване рішення, оформлене протоколом засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 29.12.2020 №102 (126-129), затвердженим наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.01.2021 №10, яке є неправомірним та підлягає скасуванню судом, та про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 "Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 14 вересня 2026 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Ю.О.Тереза