Справа № 392/289/26 
Провадження № 2/392/953/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року          м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Чабаненко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,-

встановив:

Обґрунтування позову.
Представник АТ «ТАСКОМБАНК» — адвокат Рудницький Ю.І., діючи в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30 квітня 2026 року), у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 85588,77 грн та судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 02 січня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви-анкети № 002/24009336-SP було укладено договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank (далі — Кредитний договір). 
Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у безготівковій формі на її поточний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку. Проте відповідач порушила умови договору та норми чинного законодавства, припинивши належним чином сплачувати заборгованість за кредитом та процентами. 
У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору, станом на 30 вересня 2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 85588,77 грн, яка складається з: 35999,58 грн — прострочена заборгованість за тілом кредиту;49589,19 грн — прострочена заборгованість за процентами.
Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача на користь банку.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Відповідач відзив на позов не подала. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). Натомість від відповідача ОСОБА_1 протягом березня — травня 2026 року до суду надходили письмові заяви (зокрема від 10 березня 2026 року, 02 квітня 2026 року, 15 квітня 2026, 27 квітня 2026 року) та пояснення (від 16 червня 2026 року). У своїх поясненнях відповідач зазначила, що не відмовляється від сплати тіла кредиту в розмірі близько 36000 грн та просить надати можливість виплатити його протягом 12 місяців. Водночас вона не визнає нараховані банком проценти у розмірі 49589,19 грн, посилаючись на важкі життєві обставини: вона є безробітною одинокою матір`ю, перебуває у декретній відпустці, має незадовільний стан здоров`я, а її чоловік є діючим військовослужбовцем. Відповідач вказувала, що зверталася до банку з проханням про реструктуризацію боргу на пільгових умовах, проте банк їй відмовив, у зв`язку з чим просила суд відкласти розгляд справи для врегулювання спору.
Представник позивача — адвокат Рудницький Ю.І. 30 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій виправив технічну описку в розрахунках початкової позовної заяви та визначив остаточну суму до стягнення в розмірі 85588,77 грн.
01 травня 2026 року представник позивача подав заяву, у якій зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності.
Рух справи.
До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 13 лютого 2026 року надійшла вказана позовна заява.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2026 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
06 травня 2026 року ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог від 30 квітня 2026 року та вирішено в подальшому проводити розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог.
Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями відповідача для надання сторонам можливості мирного врегулювання спору.
В судове засідання учасники справи не зявилися.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України).
Встановлені судом фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
02 січня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети № 002/24009336-SP про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank.
Укладення договору здійснювалося в електронній формі за допомогою мобільного застосунку «Sportbank» з використанням удосконаленого електронного підпису (УЕП) клієнта, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з умовами договору відповідачу ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт 100000,00 грн, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 0,22% (в день). Кредитні кошти було надано відповідачу у безготівковій формі шляхом їх зарахування на рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. 
Використання відповідачкою кредитних коштів, а також факт відкриття рахунку підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 002/24009336-SP, яка відображає рух коштів, зняття готівки, здійснення розрахункових операцій у мобільному застосунку, а також часткові платежі на погашення боргу, що свідчить про активне користування наданим кредитом.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 002/24009336-SP станом на 30 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 становить 85588,77 грн, з яких: 35999,58 грн — прострочена заборгованість за тілом кредиту; 49589,19 грн — прострочена заборгованість за процентами.
Судом перевірено розрахунок відсотків, здійснений позивачем за період з 02 січня 2024 року по 30 вересня 2025 року. На прострочену заборгованість нараховувалися відсотки у розмірі 0,22 % за один день. Розрахунок відповідає умовам договору, є арифметично правильним та визнається судом належним доказом.
Позивач направляв на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту, яка була залишена відповідачем без належного реагування.
Мотиви суду та застосовані норми права.
Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів у справі встановив факти, обставини та правовідносини.
Відповідно до положень частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" , за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підписуючи заяву-анкету № 002/24009336-SP, відповідач ОСОБА_1 погодилася з усіма умовами Публічної оферти банку, тарифами та порядком нарахування відсотків. Відповідно до ст. 204 ЦК України вчинений правочин є правомірним, доки його недійсність не буде встановлена законом або судом (презумпція правомірності правочину). Доказів визнання кредитного договору недійсним суду не надано.
Таким чином, суд встановив, що відповідач пройшла ідентифікацію в мобільному застосунку “Sportbank”, підписала заяву-анкету удосконаленим електронним підписом та фактично користувалася відкритим рахунком і кредитним лімітом, що підтверджується рухом коштів по рахунку. Відтак укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем підтверджені належними доказами.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості, співставив його з випискою по рахунку та встановив, що суми використаного кредитного ліміту, здійснених платежів та нарахованих процентів узгоджуються між собою, а тому розрахунок є належним та допустимим доказом.
Оцінюючи заперечення відповідача ОСОБА_1 , викладені в її письмових поясненнях щодо неможливості виконання зобов`язань зі сплати відсотків у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем (перебування у відпустці для догляду за дитиною, статус багатодітної матері та наявність чоловіка, який проходить військову службу), суд зазначає, що відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували зазначені обставини. 
Водночас, беручи до уваги неодноразові клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з метою врегулювання спору мирним шляхом, у тому числі шляхом укладення угоди про реструктуризацію заборгованості, суд констатує, що двосторонню угоду про реструктуризацію боргу між позивачем та відповідачем не укладено.
Таким, чином, встановивши дані обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 002/24009336-SP від 02 січня 2024 року в розмірі 85588,77 грн, з яких: 35999,58 грн — прострочена заборгованість за тілом кредиту; 49589,19 грн — прострочена заборгованість за процентами, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн у відповідності до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 610-612, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України,
ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», заборгованість за договором № 002/24009336-SP від 02 січня 2024 року в загальному розмірі 85588 (вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 77 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у розмірі 2662 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», ЄДРПОУ 09806443, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя          Д.М. Кратко